ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/6539/17 Номер провадження 11-кп/814/392/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження, №0000802 від 12.10.2017, за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2018 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.07.2002р. Люботинським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.12.2004р. звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 01 рік 11 місяців 10 днів;

- 19.02.2009р. Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 01.11.2010р. Люботинським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

-07.03.2012р. Харківським районним судом Харківської області за ст. 391, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 20.08.2015р. звільнений;

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 2 роки.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, 09 жовтня 2017 року, близько 21:30 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на автомобільному мосту, розташованому на 6 км + 100 м автодороги М-29 «Харків - Красноград - Перещепіне», використовуючи наявний в нього ручний інструмент, шляхом відкручування болтів скріплення з основною конструкцією, демонтував елемент дорожньої обстановки, а саме металеву бар`єрну огорожу, довжиною 12 метрів погонних, вартістю - 2548 гривень 02 коп., після чого, з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв філії «Пісочинське ДЕП» ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора області просить вирок скасувати у звязку із необґрунтованим застосуванням ст.75 КК України, ухваливши новий, яким ОСОБА_8 засудити за ч.2 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, які слід відбувати реально.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , і звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану заяву, прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Захисник ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав ОСОБА_8 зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відбулося 09 жовтня 2017 року. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

На момент розгляду клопотання санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає основне покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення - 09 жовтня 2017 року минуло понад 5 років, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , скасування вироку Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2018 відносно ОСОБА_8 , звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 2 ст. 191 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 16.02.2018 відносно ОСОБА_8 скасувати та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України щодо ОСОБА_8 закрити.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4