ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/1334/23 Номер провадження 11-сс/814/63/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання скаржникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про відсторонення слідчого ОСОБА_7 від справи.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що у скарзі не наведено вимог, які уповноважений розглядати слідчий суддя в кримінальному провадженні, з огляду на положення ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року, мотивуючи тим, що слідчий суддя: дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження та не врахував те, що слідчим ОСОБА_7 безпідставно було закрито декілька разів поспіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2016 року за №00000133, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.367 КК України, без належного проведення процесуальних і слідчих дій, зокрема, допиту його як потерпілого; постановив оскаржувану ухвалу за відсутності ОСОБА_6 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та водночас зазначив, що подавав до слідчого судді заяву, в якій просив відвести слідчого ОСОБА_7 від справи, однак на даний час цей слідчий вже не здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, зокрема, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, й тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, якої необхідно досягнути.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини хоча право на подання заяви/скарги може залежати від виконання формальних вимог, однак суди мають уникати зайвого формалізму, який підриває справедливість процесу. Занадто прискіпливе застосування процесуальних правил може зашкодити самій суті права на доступ до суду.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 КПК України, слідчий зобов`язаний заявити самовідвід.

За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частинами 2, 3 ст.81 КПК України передбачено, що відводи слідчому під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Проте вказаних вище вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя не дотримався.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 подав до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми процесуальний документ, який названо скаргою, однак він, незважаючи на застосовані в ньому певні формулювання без дотримання юридичної термінології, за своїм змістом зводився до заяви про відвід слідчого ОСОБА_7 від здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, що було підтверджено і самим ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Між тим, слідчий суддя всупереч викладеному вище обмежився лише назвою і формою згаданого вище процесуального документа та, поставивши під сумнів його прийнятність до розгляду, не вжив належних заходів для з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення питання щодо наявності підстав для розгляду заяви (зокрема, шляхом уточнення відповідних обставин в автора процесуального документа в судовому засіданні), у зв`язку з чим дійшов передчасного й помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за поданою ОСОБА_6 заявою.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Разом з цим, твердження апелянта про постановлення слідчим суддею в порушення приписів закону оскаржуваної ухвали за відсутності заявника є необгрунтованими.

З аналізу положень КПК України та логічної послідовності процесуальних етапів провадження за поданою під час досудового розслідування заявою/скаргою вбачається, що судове рішення про відмову у відкритті провадження слідчим суддею постановляється одноособово та при вирішенні даного питання законом не передбачено дослідження доводів заяви/скарги й надання їм оцінки, а здійснюється лише перевірка процесуальної прийнятності заяви/скарги до розгляду. Також КПК України не передбачено вирішення питання про відмову у відкритті провадження в судовому засіданні за участю сторін, як про це помилково йдеться в апеляційній скарзі.

Що стосується ж доводів ОСОБА_6 про те, що на даний час слідчий ОСОБА_7 не здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні, то вони підлягають з`ясуванню та перевірці під час розгляду заяви про відвід по суті.

Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті не здійснювався, оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище та постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4