ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4253/23 (1-кс/642/3185/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1426/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 по скарзі про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 надати статус потерпілого,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено ОСОБА_6 у відкритті провадження по скарзі про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 надати статус потерпілого.

Не погоджуючись з цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого ОСОБА_7 надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0000420.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилався на те, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, тобто згідно витягу з ЄРДР № 0000420 така заява була подана та зареєстрована 02.06.2022 року. Крім того, вказував, що він є учасником кримінального провадження як заявник (в тому числі викривач), як потерпілий (ч.2 ст. 55 КПК України) та як свідок по справі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 09 жовтня 2023 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого ОСОБА_7 надати ОСОБА_6 статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0000420 за ч.2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що у Ленінському районному суді м. Харкова розглядається кримінальна справа № 642/4253/23 кримінальне провадження № 0000420 за ч.2 ст. 365 КК України. Просив суд зобов`язати слідчого ТУ ДБР ОСОБА_7 надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні № 0000420 згідно ч.2 ст. 55 КПК України. Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення, згідно відомостей ЄРДР № 0000420 з 02.06.2022 року.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя зазначав, що на досудовому провадженні може бути оскаржена лише рішення (постанова) слідчого про відмову у визнанні потерпілим. А також послався на вимоги ч.4 ст. 304 КПК Українм про те, що суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана ра рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Це положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя будь-яким чином не досліджував матеріали кримінального провадження 0000420 за ч.2 ст. 365 КК України, про які зазначав ОСОБА_6 в своєму клопотанні. При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 перебуває під вартою та складав скаргу самостійно без допомоги захисника.

Поряд з цим, судового розгляду клопотання ОСОБА_6 в суді першої інстанції не відбулось, оскільки було відмовлено останньому у відкритті провадження, проте слідчий суддя не вислухав пояснення ОСОБА_6 щодо змісту клопотання та чому він вважав, що його слід визнати потерпілим, що відповідало би засадам кримінального провадження, а саме рівності перед законом і судом; доступу до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя суду першої інстанції поза розумним сумнівом, будь-яким чином не досліджував обставини, які зазначав ОСОБА_6 в своїй скарзі.

Зокрема, в своїй скарзі ОСОБА_6 зазначав, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, яке вже розглядається в Ленінському районному суді м. Харкова.

Проте, слідчий суддя в своїй ухвалі зазначав про оскарження рішень слідчого під час проведення досудового розслідування.

Матеріали судового провадження не містять будь-яких відомостей про те, на якій стадії перебуває на теперішній час кримінальне провадження № 0000420.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 є передчасним, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а матеріали судового провадження необхідно повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 305-307 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результат розгляду клопотання повідомляється особа, яка завила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Поряд з цим, відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 мала право звертатись до прокурора із клопотаннями, оскільки у цьому кримінальному провадженні вона була визнана потерпілою.

Поряд з цим, матеріали судового провадження не містять будь-яких фактичних відомостей про те, що прокурор надав відповідь ОСОБА_8 на її клопотання або будь-яким чином повідомив її про прийняте ним рішення стосовно поданого нею клопотання.

Тобто, не вчинення дій прокурором, які передбачені ст. 220 КПК України, на які посилалася ОСОБА_6 в своїй скарзі до слідчого судді суду першої інстанції, відповідають положенням ч.1 ст. 303 КПК України, а тому могли бути оскаржені до слідчого судді.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя суду першої інстанції не мав процесуальних підстав відмовляти у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , оскільки дії, які вона оскаржувала, можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст. 303 КПК України. Поряд з цим, під час постановлення ухвали слідчий суддя повинен керуватись вимогами ст. 307 КПК України, яка містить вимоги щодо рішень, які постановляються слідчим суддею за результатами розгляду відповідної скарги.

Крім того, враховуючи те, що слідчий суддя суду першої інстанції не розглядав скаргу ОСОБА_6 по суті, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути цю скаргу та прийняти будь-яке рішення стосовно вимог, які в ній наведені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2023 рокускасувати.

Матеріали провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 305 307 КПК України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді