Справа № 331/7139/23
Провадження № 1-кс/331/2144/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

До слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.11.2023 на адресу ОСОБА_5 надійшов лист з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з ухвалою про накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З ухвали слідчого судді він дізнався про те, що вказаною квартирою нібито хочуть заволодіти злочинним шляхом. Також йому стало відомо, що нібито він звернувся до правоохоронних органів з заявою та за даним фактом його визнано потерпілим. Насправді до правоохоронних органів він з жодними заявами не звертався. При цьому зазначив, що в жовтні 2023 року за місцем його мешкання прийшов працівник поліції, який представився слідчим та розпитував його про особисте життя, на що він пояснив, що за ним приглядає ОСОБА_6 , який привів квартиру до ладу та забезпечує його продуктами харчування та ліками. Володимиру він надав довіреність на право представлення його інтересів без права продажу майна. Отже, вважає, що арешт, який було накладено на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно скасувати, оскільки відносно нього та його житла не вчиняється будь-яких протиправних дій та потерпілим він себе не вважає.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання, зазначивши, що на адресу заявника надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на квартиру. ОСОБА_5 зазначив про той факт, що до нього приходив співробітник поліції та проводив допит, однак вказала, що родичі ОСОБА_5 доручили ОСОБА_7 догляд за дідусем та ОСОБА_7 жодних шахрайських дій не вчиняється. Крім того зазначила, що дійсно ОСОБА_5 довіреністю уповноважив ОСОБА_7 представляти його інтереси з питання оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8 . Додатково вказала, що ОСОБА_5 для прийняття спадщини від померлої дружини звернувся до нотаріуса, однак через накладання арешту на квартиру його право на прийняття спадщини порушується. У зв`язку з чим просила скасувати арешт на вказану квартиру.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту з зазначеної квартири та вказав, що ОСОБА_5 є особою похилого віку та не розуміє, що відносно нього вчиняються шахрайські дії. Зазначає, що на теперішній час квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності лише ОСОБА_8 , яка померла. 26.10.2023 слідчим винесено постанову про визнання квартири по АДРЕСА_1 речовим доказом, після чого ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2023 накладено арешт на вищевказану квартиру з метою збереження речового доказу. На даний час у провадженні здійснюється дослідження всіх обставин замаху на заволодіння шахрайським шляхом вказаним вище майном. З огляду на зазначене, слідчий вважає, що на даний час не відпала потреба у застосуванні арешту на майно і скасування накладеного на нього арешту буде суперечити вимогам ст.174 КПК України. Крім того, в судовому засіданні до матеріалів справи долучив відповідь на запит директора КНП «ОКЗ КНП» ЗОР ОСОБА_9 , відповідно до якої ОСОБА_5 з 15.03.2016 по 14.04.2016 перебував на стаціонарному лікуванні. Діагноз: органічний емоційно - лабільний розлад внаслідок судинних захворювань головного мозку (ГБ, ЦА) з інтелектуально-мнестичним зниженням, що також підтверджує факт не повного розуміння потерпілим дій інших осіб з квартирою, спадкоємцем якої він є.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з травня 2023 року він випадково познайомився з ОСОБА_5 , оскільки допоміг йому дістатися додому. В розмові ОСОБА_5 повідомив йому, що в нього померла дружина, він залишився один та пасинок забирає в нього всю пенсію, тоді він запропонував йому свою допомогу. Далі, він познайомився з племінником ОСОБА_5 , який також не заперечував, щоб він піклувався про його дядька. Після чого той надав йому довіреність на право представляти його інтереси з питання оформлення спадкових справ на майно, без права розпорядження квартирою. Наразі він для дідуся винайняв доглядальницю, яка допомагає йому з усіма побутовими питаннями. Вказує на те, що задля оформлення спадщини після смерті дружини він з ОСОБА_5 подали заяву до нотаріуса. Крім того, зазначив, що у ОСОБА_8 був пасинок, який успадкує квартири, однак він з ним не спілкується, оскільки в них виникла сварка на фоні того, що пасинок приносить діду алкоголь. Зазначає, що завжди допомагає людям похилого віку, а з ОСОБА_5 він навіть хотів укласти договір довічного утримання. Додав, що ОСОБА_5 усвідомлює всі свої дії та перебуває в дієздатному стані, всі сусіди можуть підтвердити той факт, що він доглядає за ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 є його рідним дядьком по лінії матері. Останній раз з ним зустрічався у неділю, зазначає що ОСОБА_5 проживає самостійно у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 померла у травні, однак в нього залишився пасинок на ім`я ОСОБА_11 , який навіть не приймав участь у похованні своєї матері. Оскільки більшу частину часу він працює закордоном, з ОСОБА_5 спілкувався дуже рідко. Одного разу він побачив ОСОБА_5 біля сміттєвого баку. Після чого він почав цікавитись життям свого дядька. Зі слів сусідів він дізнався, що пасинок забирає всю пенсію у ОСОБА_5 . Зазначає, що самостійно не може доглядати за дядьком, тому дуже вдячний ОСОБА_7 , який доглядає за ОСОБА_5 . Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 перебуває в нормальному психічному стані та усвідомлює всі дії, має лише проблемі з фізичним здоров"ям.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно абз.2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що за фактом замаху на шахрайство щодо майна померлої ОСОБА_5 25.10.2023 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000978 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

31 жовтня 2023 року ухвалою слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_12 , та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій ОСОБА_8 .

Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000978 від 25.10.2023 слідча суддя дійшла висновку, що вказане в клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а необхідність його арешту зумовлена потребами досудового розслідування у збереженні речових доказів.

Слідча суддя враховує, що в межах кримінального провадження № 0000978 від 25.10.2023 розслідується факт замаху на шахрайське заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами об`єктом нерухомості, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надання статусу речового доказу об"єкту нерухомого майна відповідає положенням КПК України, оскільки ця квартира може бути предметом шахрайський дій у подальшому з метою доведення злочину до кінця, відтак збереження зазначеної квартири як речового доказу (заборона розпорядження тощо) на даному етапі слід визнати обґрунтованим та доцільним.

У судовому засіданні представник заявника вказувала на те, що жодні шахрайській дії із об"єктом нерухомості не вчиняються, припущення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 або його майна є помилковим, тому у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба. Окремо звернула увагу, що арешт майна перешкоджає ОСОБА_5 як спадкоємцю оформити своє право на спадщину.

У судовому засіданні слідчий пояснив, що досудове розслідування у вище зазначеному кримінальному провадженні триває, у зв`язку із чим скасування арешту квартири може зашкодити його подальшому проведенню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчою суддею було зроблено запит на адресу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_13 , з відповідь на який вбачається, що 30.06.2023 заведено спадкову справу № 36/2023 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини є: син спадкодавця - гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та чоловік спадкодавця - гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, під час судового засідання встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є дві особи, які звернулись до нотаріуса за оформленням своїх прав, однак на теперішній час свідоцтво про право на спадщину не отримали, тому, на думку слідчої судді, скасування арешту з нерухомого майна за наявності фактів імовірного вчинення шахрайській дії щодо нього, може негативно вплинути не тільки на хід та результати досудового розслідувананя, а і на забезпечення права інших спадкоємців на спадкування.

Поряд з цим слідча суддя зауважує, що вжиті обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, не створюють заборони у користуванні квартирою, у тому числі не позбавляють жодну особу у праві на проживання у ній, тому, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідча суддя доходить висновку, що збереження арешту вказаного майна на цей час відповідає цілям кримінального провадження, необхідність його застосування на сьогодні не відпала, підстав для його скасування слідчою суддею не вбачається, у зв`язку із чим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000978, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1