Справа № 216/4863/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0002165 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У судовому засідання прокурор ОСОБА_5 надав суду письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, які не допитані. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків судового розгляду, свідчать про можливе виникнення у обвинуваченого бажання переховуватися від суду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик підтверджується тим, що, залишаючись на свободі, ОСОБА_7 матиме можливість в подальшому безперешкодно спілкуватися зі свідками й таким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, крім того захисник зазначив, що прокуром не доведено ризик переховування від суду. Захисник також вважав, що можливе застосування засобу електронного контролю за переміщенням обвинуваченим.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за який передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Строк продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 20 січня 2024 року. Судове провадження на даний час не завершене, по справі докази не досліджені письмові докази, речові докази та свідки не допитані.

Суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки за змістом обвинувачення після вчинення злочину, він покинув місце вчинення злочину, намагався приховати сліди вчиненого особливо тяжкого злочину. Крім того, суд вважає, що обвинувачений не має постійного місця проживання, не вказав на те, що не втратив соціальний зв"язок зі своєю родиною, яка користується вказаним ним помешканням, що свідчить про неможливість зміни ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт та свідчить про можливе виникнення у обвинуваченого бажання переховуватися від суду, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків судового розгляду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд, вважає, що існують ризики впливу обвинуваченого на свідків, які на цей час не допитані, з метою зміни останніми показів, даними під час досудового слідства.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на два місяці.

Керуючись ст.ст. 110, 197, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на строк, що не перевищує двох місяців, тобто строком до 16 березня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Криворізької установи виконання покарань № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 18 січня 2024 року о 12-20 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3