Справа № 460/975/16-к
Провадження №1-в/944/54/23
28.09.2023 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив таке задовольнити.
Додатково пояснив, що ОСОБА_4 набув права власності на дану земельну ділянку на законних підставах, будь-яких протиправних дій для цього не вчиняв. Накази Головного управління Держземагенства у Львівській області, якими ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження цієї документації та передачу у власність земельної ділянки, не оскаржувались та є чинними. ОСОБА_4 у зв`язку з накладеним арештом не може користуватися своїм майном. Крім того, на даний час з інших п`ятнадцяти земельних ділянок, на які було накладено арешт в межах вищевказаного кримінального провадження тією ж ухвалою слідчого судді, арешт скасовано. Також після вироку суду правові відносити щодо арештованих земельних ділянок могли бути вирішені в порядку адміністративного чи цивільного судочинства шляхом оскарження зазначених наказів Головного управління Держземагенства у Львівській області, однак прокурор таким правом не скористався. Також прокурор у запереченні проти клопотання не навів жодних обґрунтованих і вмотивованих доводів необхідності та доцільності збереження арешту на земельну ділянку ОСОБА_4 через 9 років після закінчення кримінального провадження.
Прокурор Першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав письмові пояснення, яких заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Також прокурор просив розгляд клопотання здійснювати без його участі.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Із змісту цього вироку встановлено, що ОСОБА_5 у вересні 2014 року, перебуваючи за фактичним місцем здійснення господарської діяльності у адміністративному приміщенні ТзОВ «Центр землеустрою», що по вул. Грушевського, 11«Б» у м. Пустомити Львівської області, перебуваючи на посаді заступника директора та будучи службовою особою, отримав від невстановленої досудовим слідством особи, яка виступила посередником між замовником та виконавцем, наказ Головного управління Держземагентства у Львівській області № 13-1352/16-14-СГ від 29.08.2014 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», фотокопію паспорта громадянина України, виданого на прізвище ОСОБА_4 , а також схему розташування земельної ділянки та, діючи як посадова особа ТзОВ «Центр землеустрою», прийняв зобов`язання щодо здійснення виготовлення інженерами-землевпорядниками ТзОВ «Центр землеустрою» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 .
В той же час, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, не маючи відповідно до ст.5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність» вищої освіти за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі геодезії, не володіючи кваліфікаційним сертифікатом інженера-землевпорядника, тобто, не маючи права займатись професійною топографо-геодезичною і картографічною діяльністю, маючи доступ до матеріалів та обладнання ТзОВ «Центр землеустрою», у вересні 2014 року, перебуваючи на місці розташування земельної ділянки на території Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, розташування якої було вказано ОСОБА_5 невстановленою слідством особою, залучивши до проведення вказаних робіт невстановлених осіб, що мають навики здійснення топографо-геодезичних та картографічних робіт, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що інженер-землевпорядник ОСОБА_9 володіє відповідним кваліфікаційним сертифікатом, маючи доступ до її печатки та печатки ТзОВ «Центр землеустрою», склав від імені ОСОБА_9 наступні документи: схему розміщення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 ; пояснювальну записку; технічне завдання на виготовлення проекту землеустрою; план території земельної ділянки; акт узгодження меж землекористування; кадастровий план; каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування; акт прийому-передачі межових знаків на зберігання; карточку закладки межового знаку; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон; план меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки; перелік обмежень у використанні земельних ділянок, які особисто підписав від імені ОСОБА_9 , не будучи уповноваженим на підписання таких документів та не повідомляючи останню про вчинювані дії. Складені та підписані від імені ОСОБА_9 завідомо неправдиві документи, а саме: схему розміщення земельної ділянки гр. ОСОБА_4 ; пояснювальну записку; акт узгодження меж землекористування; каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування; акт прийому-передачі межових знаків на зберігання; карточку закладки межового знаку; акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон та перелік обмежень у використанні земельних ділянок, ОСОБА_5 скріпив відтиском печатки інженера-землевпорядника ОСОБА_9 . Технічне завдання на виготовлення проекту землеустрою; план території земельної ділянки та кадастровий план ОСОБА_5 скріпив відтиском печатки інженера-землевпорядника ОСОБА_9 та відтиском печатки ТзОВ «Центр землеустрою», а план меж зон обмеження і сервітутів земельної ділянки - відтиском печатки ТзОВ «Центр землеустрою». Окрім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на місці знаходження земельної ділянки та достовірно знаючи, що на ній наявні багаторічні насадження, а саме дерева породи дуб, осика та сосна в загальній кількості 38 штук, на топографічних планах, які зображені на плані території земельної ділянки, акті узгодження меж землекористування, кадастровому плані, плані меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки, в супереч пункту 1.3.1 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500, не відобразив наявність на ділянці багаторічних насаджень. Складені завідомо неправдиві документи, у вигляді сформованого проекту землеустрою, ОСОБА_5 у першій декаді жовтня 2014 року, перебуваючи в м.Яворові Львівської області, передав невстановленій слідством особі, що діяла від імені ОСОБА_4 , для організації погодження проекту відведення земельної ділянки у Відділі Держземагентства у Яворівському районі. Своїми діями ОСОБА_5 , будучи службовою особою, протягом вересня-жовтня 2014 року, перебуваючи на території Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області та у місті Яворові Львівської області, вчинив складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, а саме матеріалів технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Норми основного Закону України є нормами прямої дії і застосовуються судом при ухвалені цього рішення.
Статтею 321 цивільного кодексу України також встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 не був учасником кримінального провадження, в межах якого було накладено арешт на дану земельну ділянку, зокрема, підозрюваним чи обвинуваченим, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про вчинення ним будь-яких протиправних дій, спрямованих на отримання цієї ділянки у власність.
Також арештована земельна ділянка не визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, суд вважає обґрунтованими та бере до уваги твердження представника заявника про те, що продовження арешту майна більше не може слугувати забезпеченням кримінального провадження після, оскільки таке завершене постановленням вироку.
Також прокурор, як доречно вказав представник заявника, у запереченні проти клопотання не навів жодних обґрунтованих і вмотивованих доводів необхідності та доцільності збереження арешту на земельну ділянку ОСОБА_4 через 9 років після закінчення кримінального провадження.
Обґрунтованими є й доводи представника заявника про те, що накази Головного управління Держземагенства у Львівській області, якими ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про затвердження цієї документації та передачу у власність земельної ділянки, не оскаржувались та є чинними, а також, що після ухвалення вироку суду правові відносити щодо арештованих земельних ділянок могли бути вирішені в порядку адміністративного чи цивільного судочинства шляхом оскарження зазначених наказів Головного управління Держземагенства у Львівській області чи набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку.
Однак прокурор чи інші уповноваженні та/чи заінтересовані особи відповідних позовів до суду не подавали.
Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє доводи прокурора про те, що на даний час не вжито жодних заходів щодо узаконення вказаних документів чи перевірку правдивості їх відомостей, а також не надано жодних документів, які б свідчили, що діяльність щодо виготовлення вказаних документів здійснювалася чи вони виготовлені не надано та до клопотання не долучено.
Крім того, на даний час з інших п`ятнадцяти земельних ділянок, на які було накладено арешт в межах вищевказаного кримінального провадження тією ж ухвалою слідчого судді, арешт скасовано ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 372 КПК України,
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1