1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/644/24 1-кс/335/331/2024
19 січня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наталівка, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, освіти повної середньої, військовослужбовця Збройних сил України, який перебуває на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,
19.01.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах ВР ЗСТ СУ ГУНП у Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.
Зокрема, в ході досудового розслідування встановлені обставини, достатні для обґрунтованої підозри з тому, що 17 січня 2024 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_5 , військовослужбовець ЗСУ, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», зі сторони м. Маріуполь у напрямку м. Запоріжжя. В салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Попереду, у попутному автомобілю «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напрямку, здійснював рух автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 .
В цей же час, у зустрічному автомобілю «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , напрямку, здійснював рух автомобіль «Ford F-150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_11 , в салоні якого перебували пасажири: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Під час руху по вказаній автодорозі на території с. Таврійське, Запорізького району, Запорізької області, водій ОСОБА_5 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушення координації дії, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи із злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити попутний автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який здійснював рух попереду, не обрав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 із задньою частиною кузова автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та в цей жне час автомобіль «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення передньою частиною кузова автомобіля із лівою боковою частиною кузова автомобіля «Ford F-150», реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п.п. 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку слідчого, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме тим, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, а також що він вчинив вказане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є кваліфікуючою ознакою, оскільки в результаті його дій, які виразились в керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наступили тяжкі наслідки, а саме загибель особи.
Також слідчий послався на те, що досудове слідство по вказаному кримінальному провадженні ще триває, та, маючи можливість вільно пересуватись та вільно залишати місце проживання та місце проходження служби, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати проведенню досудового розслідування, шляхом залишення місця свого фактичного проживання та проходження служби, тим самим призвести до необґрунтованого затягування проведення досудового розслідуванні, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що дає підстави вважати, що у разі не застосування запобіжного заходу неможливо запобігти зазначеним ризикам.
За ствердженням слідчого та прокурора, ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може ви їхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_5 , у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України являється ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.
Слідчий також наполягав, що при обранні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, він знайомий з родичами загиблої, а після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та встановлення повних анкетних даних, відомостей щодо місць проживання та контактних номерів телефонів потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на них, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно обставин кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_5 ,, в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, можна зробити висновок що своїми противоправними діями ОСОБА_5 підриває бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та демонструє негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищевикладене, на думку слідчого, можна зробити висновок про те, що ОСОБА_5 через своє відношення до військової служби та зневагу до загальноприйнятих норм поведінки, може вчинити інше кримінальне правопорушення передбачене Розділом XIX Кримінального кодексу України у тому числі кримінальні правопорушення, передбаченні ст.ст. 407 та 408 КК України, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обґрунтованості підозри та викладених у протоколі фактів, підтвердив, що керував транспортним засобом, будучи під впливом залишкових проявів алкогольного сп`яніння після вживання алкоголю напередодні. Пояснив, що перед тим протягом тривалого часу перебував у зоні активних бойових дій. Після проведення ротації та виведення його підрозділу в тиловий район, він, будучи у нестабільному психологічному стані, вжив алкогольні напої. Наступного дня матір його знайомого, ОСОБА_9 , звернулась до нього з проханням допомогти, а саме проїхати на належному їй автомобілі через місцевість, яка є зоною артилерійських обстрілів, а саме на ділянці від с. Омельник до с. Таврійське Пологівського району Запорізької області. Під час цієї поїздки сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_9 загинула. Сам ОСОБА_5 також постраждав у цій ДТП, але усвідомлює свою вину і готовий нести відповідальність. При цьому він не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування та суду, від надання показань не відмовляється. Відтак, підозрюваний просив застосувати до нього домашній арешт за адресою, де він проживав до мобілізації, разом із сімєю АДРЕСА_2 .
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , будучи пов`язаною позицією підзахисного, також зауважила, що запобігання вказаним у клопотанні ризикам є цілком можливим шляхом застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки він має місце проживання, міцні соціальні зв`язки з дружиною та іншими членами сім`ї, спроб ухилитись від слідства не робив, є військовослужбовцем і тривалий час перебував у зоні активних бойових дій, в умовах підвищеного ризику для життя, а внаслідок ДТП сам отримав травми.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів,- доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчим та прокурором доказами, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, кінцеве розташування та пошкодження транспортних засобів, тілесні ушкодження наявні у загиблої на місця пригоди, стан проїзної частини в місці події;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив відомі йому обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення;
- протоколами допитів свідка ОСОБА_11 , водія автомобіля «Ford F-150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та свідка ОСОБА_13 , пасажира цього ж автомобіля, які пояснив відомі їм обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які перші прибули до місця ДТП, та бачили, що саме ОСОБА_5 перебував за кермом автомобіля «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та пояснив відомі їм обставини вказаного кримінального правопорушення;
- протоколами впізнання особи за фотознімками, за участі свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які впізнали ОСОБА_5 , як особу яка була за кермом автомобіля «Cherry Tigo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , безпосередньо після ДТП;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , пасажира автомобіля «Ford F-150», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який пояснив відомі йому обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , водія автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який пояснив відомі йому обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення;
- інформаційним листком щодо констатації біологічної смерті 17.01.2024 о 13:40 годин невідомої жінки ( ОСОБА_9 );
- висновком освідування за допомогою газоаналізаторного пристрою «Drager Alcotest 6810» на встановлення факту вживання алкогольних напоїв…, проведеного 17.01.2024 о 15:35 годин, відповідно до якого, на момент ДТП водій ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, концентрація алкоголю склала 1,19 ‰.
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 17.01.2024 о 19:55 годині, відповідно до якого, водій ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків того, що ОСОБА_5 може:
- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Слідчий суддя констатує, що ствердження сторони обвинувачення щодо наявності вказаних ризиків в значній мірі обґрунтоване лише припущеннями і посиланням та суворість підозри.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
Отже, сама серйозність обвинувачення може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування.
Однак в даному випадку сторона обвинувачення не надала жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 схильний до протиправної поведінки або поведінки, що може тлумачитись як ухилення від виконання своїх обов`язків, в тому числі процесуальних обов`язків підозрюваного.
Водночас з матеріалів клопотання випливає, що ОСОБА_5 раніше не судимий, перебуває на військовій службі за мобілізацією, тривалий час знаходився у зоні активних бойових дій. Будучи травмованим під час ДТП 17.01.2024, ОСОБА_5 був затриманий під час перебування у закладі охорони здоров`я, де йому надавалась перга медична допомога; законним вимогам працівників правоохоронних органів підкорявся, спроб втекти чи іншим способом ухилитись від органу досудового розслідування не вчиняв, співробітничав зі слідством, надав показання у статусі підозрюваного.
Наведені факти свідчать про те, що ризики переховування ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду, а також вчинення нового кримінального правопорушення, є мінімальними й такими, що не є підставою для взяття його під варту.
Так само і ризик вчинення ОСОБА_5 протиправного впливу на свідків та потерпілого не виглядає як реальний, оскільки слідчому суду не було надано доказів того, що підозрюваний має реальні важелі впливу на процесуальну поведінку інших учасників кримінального провадження, в тому числі шляхом підкупу чи погроз. Отже запобігти такому ризику є можливим й без взяття підозрюваного під варту.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання
Відтак, з урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я (на час розгляду клопотання ОСОБА_5 має очевидні зовнішні ознаки тілесних ушкоджень, характерних для травми внаслідок ДТП, повідомляв про сильні болі в ребрах) та характеру діяння, в якому він підозрюється, слідчий суддя вбачає підстави для застосування цілодобового домашнього арешту, з можливістю відлучатись у разі необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також з покладенням обов`язків, спрямованих на запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ВР ЗСТ СУ ГУНП у Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 .
Строк домашнього арешту обчислювати починаючи з 19.01.2024 і до 12 год. 00 хв. 18.03.2024.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 протягом строку дії домашнього арешту цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідності явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також отримання невідкладної медичної допомоги.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки негайно стати на облік до Відділення поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Космічна, 49), прибути до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , та в подальшому протягом строку дії цієї ухвали виконувати такі обов`язки:
1)за першою вимогою прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)повідомляти слідчого або прокурора про тимчасову зміну місця перебування у разі необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а після отримання такої допомоги негайно повертатись до місця відбування домашнього арешту;
3)не спілкуватись прямо чи опосередковано із потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про те, що у разі ухилення від виконання цієї ухвали слідчим суддею, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу щодо нього на більш суворий.
Виконання цієї ухвали в частині контролю за дотриманням ОСОБА_5 порядку та умов домашнього арешту покласти на Відділення поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізької області.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 14 год. 30 хв. 22.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1