31.01.2024
Справа №642/8817/21
Провадження №1-кс/642/345/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000426 від 26.06.2021, клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, в провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000426 від 26.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України за фактом того, що 25.06.2021 приблизно о 17:20, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, поблизу буд. 58, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запропонував працівникам патрульної поліції неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

22 листопада 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Обставини інкримінованого злочину, встановлені органом досудового розслідування слідчим викладені у клопотанні.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 25.06.2021, протоколом огляду відеозапису, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В ході подальшого досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 від органів досудового слідства переховувався, будучи неодноразово оповіщеним письмово про необхідність з`явитися до СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій, на виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, на зв`язок не виходив, вжитими заходами розшуку встановити місце знаходження не надавалося можливим. 17.01.2022 досудове розслідування було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280, ч. 2 ст. 281 КПК України, а підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук, відповідні відомості про що були внесені до ЕРДР. Під час підготовки клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 17.02.2022 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено, а досудове розслідування відновлено.

17.02.2022 ОСОБА_5 був допитаний у якості підозрюваного, йому та його адвокату ОСОБА_4 було повідомлено про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, їм були надані матеріали кримінального провадження, з якими вони ознайомилися частково. Після цього підозрюваний ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 для продовження ознайомлення з матеріалами кримінального провадження більше жодного разу не з`являлися, на зв`язок не виходили, у зв`язку з чим 28.02.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 знову було оголошено в розшук та досудове розслідування зупинене.

25.01.2024 в порядку ст. 191 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 було затримано та досудове розслідування було відновлене.

25.01.2024 керівником Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 26.06.2021, до 3 (трьох) місяців, тобто до 29.02.2024.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2-х до 4-х років, від органу досудового слідства переховується, на виклики до слідчого не з`являвся, у зв`язку з чим маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на його моральні якості; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим саме перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування вважає, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризики вказані у клопотанні. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що він та його захисник фактично вже ознайомились із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, залишалось лише підписати протокол відкриття матеріалів. Однак, в лютому 2022 року через військову агресію рф, та постійні обстріли м. Харкова, він разом з родиною вимушені були виїхати за межі Харківської області та знаходились на західній Україні. Про те, що він перебуває у розшуку, йому не було відомо. Нещодавно він повернувся до м. Харкова, він зв`язався із захисником, та у подальшому дізнався що він перебуває у розшуку, коли його затримали. Щодо нього у даному кримінальному провадженні не було обрано будь-якого запобіжного заходу. Він не мав наміру ухилятися від органу досудового розслідування, але так склалися обставини.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000426 від 26.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

22 листопада 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних ( фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоровя обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий він має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, не одружений.

Слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого злочину, відомості щодо особистості підозрюваного, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт з забороною залишати житло у певний період часу. Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,

у період часу з 22:00 по 07:00 години.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді і суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомити;

-не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання, та засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали до 29 лютого 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання згідно до вимог ст. 181 КПК України направити до відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для постановки на облік ОСОБА_5 , про що повідомити слідчому.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1