ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2359/23 Справа № 203/5512/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про визнання затримання незаконним.

Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження зазначив, що вимоги скаржника про визнання затримання незаконним не можуть бути предметом оскарження в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про визнання затримання незаконним слід відмовити.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою направити матеріали скарги до суду першої інстанції для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст.370 КПК України, яка передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченого ст.ст. 303-308 КПК України, ст.206 КПК України встановлює загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб. Стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи. Зазначає, що відмова у розгляді заяви, яка подана в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, є такою, що порушує мінімальні гарантії до правосуддя, право на захист та особисту недоторканість.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Проте, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №494/6/18). У постановах від 17.10.2018 (справа № 646/5552/17) та від 28.02.2019 (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».

Частиною 1 статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. До числа цих ухвал не відносяться ухвали слідчих суддів щодо скарг, поданих у порядку ст. 206 КПК України.

Частина 2 статті 309 КПК України визначає, окрім іншого, яке явно не стосується цього випадку, що під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. При цьому перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування до слідчого судді, визначено в ст. 303 КПК України.

Проте, на відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК України, ст. 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Відповідно до частин 2-5 статті 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді, прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду».

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в поданій скарзі слідчому судді адвокат ОСОБА_7 просила здійснити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_8 , затриманого на підставі ст.208 КПК України у межах кримінального провадження №0000143, та визнати незаконним затримання ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України.

Враховуючи викладене й беручи до уваги те, що захисник подав скаргу в порядку ст. 206 КПК України, а не в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, у цьому випадку не є такою, що підлягає апеляційному оскарженню на підставі ч. 2 ст. 309 КПК України.

Посилання адвоката ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя постановив рішення, яке не передбачено кримінальними процесуальними нормами, тому суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити законність вказаного судового рішення є необгрунтованими, оскільки в даному судовому провадженні адвокатом ОСОБА_7 було подано клопотання в порядку ст. 206 КПК України і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом.

Зазначене підтверджується правовим висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17, провадження № 51-7276), згідно якого ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, то її оскарження в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в порядку ст. 206 КПК України, є такою, що не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Апеляційний суд також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові №51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 рокув апеляційному порядку оскарженню не підлягає, та враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника було відкрито помилково, апеляційний суд вважає за необхідне закрити апеляційне провадження за зазначеною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , про визнання затримання незаконним - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4