Справа: № 148/123/24
Провадження №1-кс/148/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

До чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 01.01.2024 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 01.01.2023 близько18:40 год, в по вул. Аптечній, с. Рахни-Лісові, Тульчинський район Вінницька область, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , наніс їй тілесні ушкодження у вигляді закритого субкапітального перелому четвертої п`ясної кістки лівої руки, перелому шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки.

До ЄРДР внесено відомості за №0000003 від 02.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитана по справі потерпіла ОСОБА_4 вказала, що 01.01.2024 року ОСОБА_6 перебуваючи с. Рахни-Лісові, Тульчинського району, по вул. Аптечній, бризнув їй в обличчя балончиком з газом, від цього ОСОБА_4 впала спиною на землю. Далі ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та замахнувся на неї битою, яку тримав в правій руці та завдав одного удару битою в гомілку лівої ноги, потім він знову замахнувся на ОСОБА_4 та остання закрила обличчя лівою рукою та він наніс їй близько трьох ударів битою по пальцях та зап`ястку лівої руки. Після заданих ударів ОСОБА_4 відчувала різкий біль у руці та почала кричати, а ОСОБА_6 пройшов до припаркованого неподалік власного автомобіля «ВАЗ 21154-110-20», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та поїхав у невідомому напрямку.

У подальшому, 18.01.2024 потерпіла ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції куртку чорного кольору, в якій була одягнена 01.01.2024 і момент нанесення їй тілесних ушкоджень та на якій могли залишитись сліди сльозогінної речовини з газового балончика, які розпилили їй в обличчя.

Постановою слідчого від 18.01.2024 вилучені об`єкти визнано речовими доказами, які приєднано до кримінального провадження.

На думку слідчої, є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме: містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, які вилучено та доставлено до Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, що не заперечує, щодо задоволення клопотання.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки воно є доказом, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження на жіночу куртку чорного кольору, яку добровільно видала працівникам поліції та яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

Тимчасово вилучене майно після проведення експертиз, передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , заборонивши псувати, відчужувати, передавати чи приховувати арештоване майно.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити слідчій СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту.

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: