УХВАЛА

Іменем України

21.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушівки про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника ДУ «ЖУВП (№8)» ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся із заявою про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання засудженого про заміну покарання у виді довічного ув`язнення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Представник установи не підтримав заяву засудженого.

Прокурор ОСОБА_9 висловив думку про відмову у задоволенні заяви засудженого.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, додатково надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (ч.5).

Відповідно до частини 3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.

Згідно положень пунктів 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до вимог ч.12 ст. 154 КВК України адміністрація установи подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується питання.

Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 28.12.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ст. ст. 153 ч.3; ст. 115 ч.2 п.п. 2,10, 70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили: 12.03.2013 року.

Початок строку відбування покарання: 08.05.2012 року.

Станом на 21.11.2023 фактично відбув 11 років 06 місяців 14 днів.

Згідно характеристики та висновку щодо ступеня виправлення засудженого, останній з 11.05.2012 відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)». За даний час характеризується вкрай негативно. Станом на 01.05.2023 допустив 76 порушень вимог режиму тримання за що 76 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у тому числі з поміщенням до ДІЗО. Заохочень не має. В середовищі засуджених невживчивий, конфліктний. Авторитетом серед засуджених не користується. З 29.12.2014 року засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку в установі, як схильний до самогубства та членоушкодження демонстративно-шантажного типу. У спілкуванні з представниками адміністрації установи не тактовний, поводить себе зухвало та нахабно, постійно звертається до різних органів державної влади з необґрунтованими скаргами з метою тиску на адміністрацію установи для отримання не передбачених законом пільг. До виконання законних вимог представників адміністрації ставиться зневажливо через завищену самооцінку своєї особистості. Спальне місце та санітарний стан у камері свідомо не утримує у чистоті і порядку. Зовнішній вигляд не охайний. Не приділяє увагу дбайливому ставленню до майна установи під час використання його у побуті. До суспільно-корисної праці засуджений ОСОБА_5 не залучається, бажання працювати не виявляє. На заходи виховного характеру не реагує. Приймає участь в програмі диференційованого впливу «Знати свої права та обов`язки» до виконання даної програми відноситься формально. Має заборгованість за виконавчими листами в розмірі 28455 грн. 22 коп., під час відбування покарання погашенням заборгованості не займався. Підвищувати свій освітній та професійний рівень бажання не виявляє. Вирок суду та призначене покарання вважає суворим. Вину у скоєному злочині не визнає. Позитивні плани на майбутнє відсутні. З рідних має матір, батька та брата. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом телефонних переговорів та на побаченнях. За характером: неврівноважений, брехливий, запальний, потайний, самооцінка завищена, важко контролює свої почуття та емоції, переважає демонстративний тип поведінки, рівень контактної спроможності середній. За висновком щодо ступеня виправлення засудженого від 17.03.2023, ОСОБА_5 набрав у підсумку 01 бал, що відповідає показнику - засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена наявністю двох обов`язкових складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Згідно ст. 9 КВК України обов`язками засудженого є неухильне додержання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 6 цього Кодексу виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язком, а є правом та залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, і що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

З огляду на негативну характеристику засудженого, велику кількість допущених ним порушень тримання, суд приходить до висновку, що зміни в особистості засудженого та його поведінці не досягнули того рівня серйозності та тривалості, щоб вважати їх такими, що свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, засуджений відбувменше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, що є необхідно умовою, відповідно до ст. 82 КК України, для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Керуючись ст. 372, 376, 536, 539 КПК України, ст. 82 КК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оголошення повного тексту ухвали 27.11.2023 року о 08годині 45 хвилин.

головуючий-суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3