УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 , потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР №0000804 від 20.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, щодо заволодіння майном ОСОБА_4 шахрайським шляхом, в рамках якого потерпілий ОСОБА_4 звернувся до органу досудового розслідування з цивільним позовом до ОСОБА_5 та АТ «Райфайзен Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на будь-яке майно ОСОБА_5 , а також квартиру АДРЕСА_1 , - обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення цивільного позову в рамках даного кримінального провадження, а також збереження речових доказів.

Представник наполягав на задоволенні клопотання ОСОБА_4 , посилаючись на викладені в клопотанні доводи, надавши копії відповідних документів.

В судовому ОСОБА_6 просив накласти арешт на все майно ОСОБА_5 та на квартиру, посилаючись на необхідність її збереження та унеможливлення її перепродажу.

Слідчий надала до суду матеріали кримінального провадження №0000804 та просила розглянути клопотання без її участі, посилаючись на службову зайнятість.

Вислухавши думки учасників, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України, цивільний позивач може звертатися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Згідно до вимог ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто ст.62 КПК України визначено виключний перелік фізичних чи юридичних осіб, які можуть бути визнані цивільним відповідачем.

Як вбачається зі змісту цивільного позову, він заявлений до фізичної особи ОСОБА_5 та юридичної особи АТ «Райфайзен Банк», особи яких не відповідають зазначеним критеріям, в розумінні вимог ст.62 КПК України.

Рішення про арешт квартири з метою збереження речового доказу, про що фактично просить цивільний позивач, згідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України, може бути прийнято слідчим суддею тільки у разі звернення, виключно, слідчого чи прокурора з відповідним клопотанням.

Даних про рішення щодо визнання квартири речовим доказом, надані до суду матеріали кримінального провадження, не містять.

Згідно до вимог ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача про арешт майна, зокрема, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено, зокрема, докази факту завдання шкоди.

Як вбачається зі змісту цивільного позову і клопотання про арешт майна ОСОБА_5 , в якості доказів факту завдання шкоди, в них зазначені здійснення шахрайських дій певних осіб стосовно майна, яке належало ОСОБА_4 .

Проте, даних, про вчинення зазначених дій вказаними позивачем особами, надані до суду матеріали кримінального провадження, не містять. Тобто, на теперішній час твердження про здійснення шахрайських дій цими особами не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вони містять дані про здійснення ряду правочинів, в результаті яких ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на квартиру.

Питання щодо відповідності зазначених правочинів вимогам цивільного законодавства може бути перевірено в порядку цивільного судочинства шляхом звернення з відповідними позовними заявами до суб`єктів цих правочинів, що не виключає вирішення питання щодо накладення арешту в порядку цивільного провадження.

Питання щодо встановлення ознак шахрайства в діях зазначених осіб підлягає перевірці в рамках кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, на теперішній час, підстав для накладення арешту згідно до вимог КПК України не вбачається і таке рішення є передчасним та може бути вирішено після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо повідомлення особі про підозру, що співвідноситься з вимогами п.3 ч.2 ст.173 КПК України, про те, що при вирішенні питання про арешт майна для відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов) слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 . оли про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000804 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1