Провадження № 1-кп/369/2322/23
В И Р О К

іменем України

05.10.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001240 від 21 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія АР Крим, українця, громадянина України, який має вищу освіту, художник, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

20 липня 2023 року близько 23 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи в кухонній кімнаті за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, предметом ззовні схожим на ніж, який тримав у правій руці наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар в грудну клітину зліва, два удари в живіт, один удар в потиличну ділянку зліва, удари в ліву руку та ліву ногу.

Так, у потерпілого ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичного експерта, виявлено наступні тілесні ушкодження:

- проникаюче колото-різане поранення груди зліва з пошкодженнями VI-VII ребер ліворуч, пошкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, лівобічним гемопневмотораксом;

- два проникаючі колото-різані поранення живота та заочеревинного простору з пошкодженням селезінкового куга ободової кишки, передньої стінки тіла шлунку, лівого паранефрію, капсули нижнього полюсу лівої нирки, заочеревинною гематомою зліва, гемоперитонеум;

- різана рана м`яких тканин потиличної ділянки зліва;

- різані рани правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя та лівої кисті;

- різані рани лівої гомілки та ділянки лівого колінного суглобу.

Проникаючі колото-різані поранення груди, живота та за очеревинного простору відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Різані рани відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний термін більше 6, але менше 21 дня.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та запевнював, що в подальшому подібного не вчинятиме, висновки для себе зробив, при цьому вказав, що потерпілий є його пасинком та наразі з ним не проживає.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, при цьому просив суд не позбавляти волі останнього.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд при призначенні покарання звернути увагу на наявність пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, сімейний стан, вчинення кримінального правопорушення вперше, з огляду на ст. 89 КК України, та те, що потерпілий з обвинувачений уже не проживають разом, що свідчить про те, що у подальшому у них не повинно виникати конфліктів, тому просив призначити його підзахисному мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та захисника, враховуючи заяву потерпілого про розгляд справи за його відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, художник, одружений, має вищу освіту.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки та вчинення кримінального правопорушення вперше, з огляду на положення ст. 89 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 строком до 11 жовтня 2023 року (включно), скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 строком до 11 жовтня 2023 року (включно), скасувати.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року на футболку темно-блакитного кольору з написом «Oneill» зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном скасувати.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року на предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; наволочку зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; 3 змиви речовини бурого кольору схожої на кров з підлоги кухонної кімнати; змиви речовини бурого кольору схожої на кров із шафи в кухонній кімнаті; змив речовини бурого кольору схожої на кров з предмету схожого на ніж; сліди папілярних ліній з поверхні холодильника та поверхні меблів кухонної кімнати, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном скасувати.

Речові докази:

- футболка з написом «Nike» та шорти «Puma» зі слідами РБК, - які поміщено в один спеціальний пакет PSP 3118365 та передано до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- футболка темно-блакитного кольору з написом «Oneill» зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, яку передано до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- предмет схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; наволочку зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; 3 змиви речовини бурого кольору схожої на кров з підлоги кухонної кімнати; змиви речовини бурого кольору схожої на кров із шафи в кухонній кімнаті; змив речовини бурого кольору схожої на кров з предмету схожого на ніж; сліди папілярних ліній з поверхні холодильника та поверхні меблів кухонної кімнати, які передано до кімнати зберігання речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області знищити;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1