Справа № 524/734/22
Провадження №1-кп/524/155/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001694 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.06.2010 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст. 185 КК України до арешту на 15 днів;

-02.03.2011 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на 3 роки 3 місяці;

-26.11.2014 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 301 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.;

-27.11.2014 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

-23.04.2015 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, ст..ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.06.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука скасовано іспитовий строк та направлений в місця позбавлення волі на 5 років;

-12.12.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

-12.09.2017 Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

-14.02.2018 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 30.09.2020 по відбуттю строку покарання;

-27.12.2022 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

-09.06.2023 Крюкіським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кременчука, громадянина України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винною, наявного ризику переховування обвинуваченої від суду .

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 при вирішенні клопотання прокурора покладались на розсуд суду.

Заслухавши клопотання прокурора, думки обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст..29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції Україниратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" вказано, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Приписами ч.4 ст.194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Суд, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, а саме те, що остання має місце проживання, в силу ст.. 89 КК України раніше не судима, враховуючи її стан здоров`я та вік вважає, що обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є невиправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із місця, в якому вона фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

ОСОБА_5 повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 до 08 лютого 2024 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 покласти на прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1