Провадження № 1-кп/947/394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10

представник потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000484 від 24.03.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28,ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146 ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28,ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146. ч.2 ст.27,ч.3 ст. 28, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.146,ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст. 189 КК України.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_12 на території України не зареєстрований, не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від органів суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достат і для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального

провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_13 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання; в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_14 на території України не зареєстрований, не має постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від органів суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_15 не проживає за місцем реєстрації, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання ос кільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме він з ними з одного села та володіє інформацією про їх проживання, що він не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_16 не проживає за місцем реєстрації, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання оскільки він усвідомлює, що санкція ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме він з ними з одного села та володіє інформацією про їх проживання; не одружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати

кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_17 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, оскільки він усвідомлює, що санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме він володіє інформацією про їх проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів. Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, але щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_17 підтримав думку потерпілих.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_17 , у зв`язку з тим, що ризики прокурором не доведені, належним чином не обгрунтовані. Обвинувачений ОСОБА_17 більш двох років утримується під вартою, потерпілий по справі допитаний, надав письмову заяву щодо відсутності у нього вимог до ОСОБА_17 , і що ОСОБА_17 не застосовував до нього насильства, тому відносно ОСОБА_17 можливо змінити запобіжний захід у вигляі тримання під вартою на ішній більш м`який не пов`язаний з тимання під вартою, або визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 , у звя`зку з відсутністю доведенності ризиків, прокурор їх переличує формально. Обвинувачений ОСОБА_16 не застосовував насильства до потерпілого, потерпілі по справі допитані, тому ризик впливу відсутній, враховуючі зазначене можливо застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , ризики не доведені, письмові докази по справі досліджені, свідки допитані. Також, обвинувачений ОСОБА_13 тривалий час перебуває під вартою, тому слід відмовити застосуванні в подальшому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або змінити на запобіжний захід не пов`язаний з триманняім під вартою.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, докази по справі судом досліджені, ОСОБА_14 ніколи не був знайомий з ОСОБА_17 ризики на які посилається прокурор пртягом тривалого часу не змінюються. Також, захисник просив визначити розмір альтернативного виду запобіжного заходу у розмірі 70 прожиткових мінімумів.

Захисник ОСОБА_18 заперечувала проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором ризики не доведені та не обгрунтовані. Обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, докази по справі досліджені, потерпілий допитаний, пояснив,

що обвинувачений до нього не застосовував насильства, тому обвинуваченим можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою або запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку інших захисників, та заперечувала проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що прокурором ризики не доведені та не обгрунтовані. Обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, його стан здоров`я погіршився, докази по справі досліджені, тому обвинуваченим можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у вигляді застави.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтримали думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийшов до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому, як слідує зі змісту ухвал суду про обрання та продовження дії запобіжого заходу обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожному окремо, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, суд врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 обвинувачуються у вчиненні злочинів, з заподіянням потерпілому фізичних страждань, та погрозою вбивства потерпілого.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинувачених, у випадку їх звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки вони, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які ще не допитані, можуть вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченим.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування обвинувачених в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.

У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені судом під час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожному окремо, строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Обраний відносно кожного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі кожного обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Розглядаючи доводи захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , щодо можливості зміни обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає, що з огляду на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, чітким є переконання суду, що ризики, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим на даний час не змінилися, та не зменшилися, тому ані домашній арешт, ані інші більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть запобігти наведеним вище ризикам.

Крім того, суд вважає, що доводи захисників та потерпілого, що обвинувачені не застосовували до потерпілого насилля, не є тією обставиною, яка є предметом розгляду під час обрання/зміни запобіжного заходу,оскільки оцінка доказам надається під час постановлення вироку у даній справі в нарадчій кімнаті, наряду з іншими доказами в їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,183,184,194,196,197,331,369-372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Продовжити відносно ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий ОСОБА_1