Справа №573/134/24
Номер провадження 1-кс/573/62/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000025 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому встановлено, що 18.01.2023 до ЧЧ ВП № 1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшла заява від засудженого ОСОБА_5 , 1992 р.н., який повідомляє, що він у вересні 2022 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , викрав мобільний телефон марки "SAMSUNG" у Гордієнка Володимира, мешканця смт. Миколаївка, Сумського району, Сумської області, який в подальшому використав у своїх корисних цілях.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000025 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що 22.09.2022 гр. ОСОБА_5 перебуваючи за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 викрав мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Під час розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив, що в жовтні 2022 року він придбав у ломбарді «Скарбниця» мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та користувався ним встановивши сім-карту з номером НОМЕР_3 . Документи на даний телефон в нього відсутні.

23.01.2024 від ОСОБА_7 було отримано заяву в якій він виявив бажання добровільно видати мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Під час огляду місцевості 23.01.2024 за адресою: м. Суми, пров. Авіаційний, навпроти буд. 2 мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 було вилучено та поміщено до пакету №1.

Про підозру у кримінальному провадженні нікому не повідомлялося.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст.100 КПК України вищезазначений мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , відповідає критеріям віднесення майна до речових доказів, визначених ст.98 КПК України, визнано речовими доказами за постановою слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 23.01.2024.

З метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів, у кримінальному провадженні, необхідне накладення арешту на це майно, тобто тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування цим майном з метою його збереження.

У судове засіданні слідчий відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю.

Власника майна ОСОБА_6 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладання арешту на арештоване майно, не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Наведене вище свідчить про існування розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України, за змістом якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вилучені в ході огляду місцевості від 23.01.2024 за адресою: м. Суми, пров. Авіаційний, навпроти буд. 2, який добровільно видав ОСОБА_7 , та який належать потерпілому ОСОБА_6 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Арештований мобільний телефон до скасування арешту у встановленому КПК України порядку передати на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, яким необхідно вручити її копію.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: