ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3243/23 Справа № 195/257/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004000 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004000 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав, що зміст фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та у висунутому обвинувачені, містить істотні суперечності, оскільки при викладенні фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, відсутнє формулювання обвинувачення за ст. 286 КК України або ст. 415 КК України, необхідність якого випливає з ухвали суду апеляційної інстанції від 25 липня 2022 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а викладені в ухвалі мотиви суду не перешкоджають розгляду обвинувального акту.

Вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить зокрема, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланнями на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вказує про те, що обсяг пред`явленого обвинувачення підлягає безпосередній перевірці під час розгляду справи по суті.

Вважає, що судом не забезпечено право прокурора відповідно до вимог ст. 338 КПК України на висунення додаткового обвинувачення чи його зміну. Зауважує на тому, що прокурор згідно із положеннями чинного законодавства не може прийняти позапроцесуальне рішення про усунення недоліків обвинувального акту, оскільки строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчились.

Вказує про те, що усунення недоліків, зазначених в оскаржуваній ухвалі суду, можливе лише під час судового розгляду, після дослідження доказів по справі та шляхом застосування процедури, передбаченої ст. 338 КПК України, тобто висунення додаткового обвинувачення.

Вважає, що суд, повертаючи обвинувальний акт з викладених мотивів, вийшов за межі предмету судового розгляду у підготовчому провадженні та фактично вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених у ній підстав; обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін; представника потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та призначити у справі новий судовий розгляд; дослідивши та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та співставивши їх з матеріалами судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормою ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Обвинувальний акт має містити також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 04 серпня 2023 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004000 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат викладено чітко і конкретно.

Зважаючи на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення щодо ОСОБА_8 є неконкретним чи не відповідає фактично пред`явленій підозрі.

При цьому колегія звертає увагу на те, що міркування суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ст. 286 КК України або ст. 415 КК України, не можуть бути підставою для повернення його прокурору на етапі підготовчого провадження, оскільки при цьому суд фактично вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого провадження, а посилання на порушення вимог ст. 291 КПК України як на підставу повернення обвинувального акту є необґрунтованими.

Також судом апеляційної інстанції враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що підставою для скасування ухвалою суду апеляційної інстанції від 25 липня 2022 року раніше ухваленого у даному кримінальному провадженні вироку від 24 листопада 2021 року була не невідповідність обвинувального акту як такого вимогам процесуального закону, а те, що суд першої інстанції визнав встановленими фактичні обставини, які виходили за межі обвинувачення за ч. 3 ст. 135 КК України, при цьому не перевіривши, чи приймалося рішення з приводу притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ст. 286 КК України.

Не вбачається будь-яких перешкод у з`ясуванні вказаного питання, встановленні належного обсягу фактичних обставин справи, а також, за необхідності, наданні прокурору можливості скористатися своїми правами, визначеними ст. 338 КПК України, у межах нового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, у зв`язку із чим висновки суду про можливість усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду апеляційної інстанції від 25 липня 2022 року, виключно шляхом повернення обвинувального акту прокурору, належить вважати передчасними.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що під час апеляційного перегляду в судовому засіданні прокурором повідомлено, що постановою слідчого від 04 березня 2022 року кримінальне провадження №0000437 від 11.10.2018 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Зважаючи на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004000 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4