В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000301 від 16.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

16.02.2022, близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, у ОСОБА_4 з метою поліпшення свого матеріального становища, виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна з гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, 16.02.2022, близько 02 години 00 хвилин, підійшов до гаражного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_6 , та зламавши за допомогою невстановленого предмету металеву дужку для кріплення навісного замка, відчинив браму гаража та проник всередину вказаного приміщення.

Після цього, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, у світлі ліхтаря, оглянув гаражне приміщення, де відшукав та приготував для подальшого таємного викрадення, належне ОСОБА_6 майно, а саме: мікрохвильову піч «Gorenje», моделі MO17E1W, вартістю 1519,24 грн., конвектор «Saturn», моделі ST-HT0453-Т, вартістю 994,17 грн., дитячий велосипед «Explorer», моделі 16T-216111, вартістю 1693,20 грн. та радіаторної стальної батареї «TERRA», моделі Teknik 22500?600, вартістю 1189,38 грн.

Однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , останній не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та заволодіння майном ОСОБА_6 , оскільки був затриманий громадянином ОСОБА_7 , який в той час проходив повз гаражне приміщення та викрив його злочинні дії.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та підтвердив, що дійсно 16.02.2022, близько 02 години 00 хвилин, підійшов до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та зламав металеву дужку для кріплення навісного замка, відчинив браму гаража та проник всередину вказаного приміщення. Згодом у світлі ліхтаря, оглянув гаражне приміщення, де відшукав майно, яке хотів викрасти, однак був затриманий на місці події.

Під час судового розгляду обвинувачений, захисник та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є особою яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 185 КК України, тому що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2016 ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за це кримінальне правопорушення не знято і не погашено. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Також, правильним є твердження сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки «проникнення у приміщення». Вирішуючи питання про наявність у діях особи ознаки «проникнення» при вчиненні крадіжки, слід звертати увагу на наявність умислу на заволодіння чужим майном. Дана кваліфікуюча ознака має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснювалося з метою заволодіння чужим майном. Проникнення як кваліфікуюча ознака крадіжки передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має. При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення крадіжки та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту щодо щирого розкаяння ОСОБА_4 у вчиненні злочину, тому що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зважаючи на позицію і поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 протягом усього судового провадження, враховуючи його показання, в яких він не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, з огляду на відсутність відвертого засудження своєї поведінки, суд вважає, що щире каяття у ОСОБА_4 відсутнє.

Також, необґрунтованими жодними доказами є доводи захисника про вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є злочином проти власності і у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Згідно наданої прокурором довідки про судимість та долучених копій вироків, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, зокрема передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. 02.07.2021 ОСОБА_4 звільнився із Державної установи «Бориспільська ВК-119» по відбуттю строку покарання. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра не перебуває, однак звертався за амбулаторною наркологічною допомогою. Згідно характеристики дільничного характеризується з негативної сторони, порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями та схильний до вживання наркотичних речовин. Притягувався до адміністративної відповідальності. Має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого незакінченого злочину, особу винного, ступінь здійснення кримінального протиправного наміру, причини внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном два роки.

Крім того встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162, ст. 71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп., який ним не сплачено.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 78 КК у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу. Положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У разі вчинення злочину під час іспитового строку покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання, що має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. В постанові ВС від 20.01.2022р. № 686/3226/20 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст. 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Таким чином, на підставі ст. 71, 72 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021 року, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років та штрафу в розмірі 18700 гривень, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022, на одну пару рукавиць чорного кольору; металеву викрутку з пластиковою ручкою прозорого кольору; рулетку зеленого кольору з написом «arenda-lesov com.ua»; газову лампу червоного кольору; лезо до канцелярського ножа у пластиковому футлярі прозорого кольору; поліетиленовий зип пакет в якому знаходиться сім карта мобільного оператора «Київстар» на якій нанесено відповідні номери: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази, а саме: одну пару рукавиць чорного кольору; металеву викрутку з пластиковою ручкою прозорого кольору; рулетку зеленого кольору з написом «arenda-lesov com.ua»; газову лампу червоного кольору; лезо до канцелярського ножа у пластиковому футлярі прозорого кольору; поліетиленовий зип пакет в якому знаходиться сім карта мобільного оператора «Київстар» на якій нанесено відповідні номери: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; телефон синього кольору марки «Xiaomi Redmi» моделі М2006С3МNG IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 - повернути.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 1372,96 гривень.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_3 з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71, 72 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021 року, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк п`ять років та штрафу в розмірі 18700 гривень, який згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_3 з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 16 лютого 2022 року по 11 вересня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2022, на одну пару рукавиць чорного кольору; металеву викрутку з пластиковою ручкою прозорого кольору; рулетку зеленого кольору з написом «arenda-lesov com.ua»; газову лампу червоного кольору; лезо до канцелярського ножа у пластиковому футлярі прозорого кольору; поліетиленовий зип пакет в якому знаходиться сім карта мобільного оператора «Київстар» на якій нанесено відповідні номери: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази, а саме: одну пару рукавиць чорного кольору; металеву викрутку з пластиковою ручкою прозорого кольору; рулетку зеленого кольору з написом «arenda-lesov com.ua»; газову лампу червоного кольору; лезо до канцелярського ножа у пластиковому футлярі прозорого кольору; поліетиленовий зип пакет в якому знаходиться сім карта мобільного оператора «Київстар» на якій нанесено відповідні номери: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; телефон синього кольору марки «Xiaomi Redmi» моделі М2006С3МNG IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 - повернути.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 1372,96 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1