Справа 350/2004/23
Номер провадження 1-кп/350/179/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000070, яке внесене в ЄРДР 15.09.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петранка, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, українця, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 незаконно проник до житла.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

05 серпня 2023 року, приблизно о 22.00 год. в АДРЕСА_3 між обвинуваченим ОСОБА_3 та малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту діти, з метою уникнення загострення конфлікту, втекли до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Однак, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, незаконно, всупереч волі власника та користувачів житла, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозволу заходити до житла, з метою проникнення, через незачинені на замок, двері квартири АДРЕСА_5 , яка на праві власності належала ОСОБА_8 та перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , а також її чоловіка ОСОБА_9 , проти волі законних володільців та користувачів квартири, без їх на те дозволу, проник до житла, а саме: зайшов через незачинені на замок вхідні двері, де перебував у одній з кімнат квартири. Знаходячись у приміщенні квартири ОСОБА_3 вчинив конфлікт з її жителями, після чого на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ОСОБА_8 , покинув територію домоволодіння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України визнав повністю, дав показання, якими повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, які викладено судом вище. Просить суд не допитувати свідків та не досліджувати письмові і речові докази, оскільки повністю погоджується з висновками досудового розслідування.

Суд вважає, що показання обвинуваченого є послідовними і логічними, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що обвинуваченому слід призначити покарання згідно закону. Вважає за необхідне проводити розгляд цього кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.162 КК України, оскільки він незаконно проник до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на спостереженні в районного лікаря нарколога та лікаря-психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України є повне визнання своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що сума викраденого не є значною.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує положення ст.50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а також положення статті 65 КК України, якою встановлено, що "особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів".

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За наведених вище судом обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в межах санкції інкримінованого йому кримінального проступку, оскільки таке покарання на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.366-369, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот ) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: