Справа № 159/3825/23 Провадження №11-сс/802/516/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року (ЄРДР №0000942),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про продовження підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 263 та ч.2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України, ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів тобто до 21 грудня 2023 року включно, з подальшим його утриманням в ІТТ №2 ГУНП у Волинській області, ДУ «Маневицька виправна колонія №42», з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені попередні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, і на наявність яких посилається слідчий, не зменшились, строк досудового розслідування в кримінальному проваджені продовжено до 25.12.2023 року, тому наявні підстави для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із можливістю внесення застави. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжних захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважаючи рішення слідчого судді необґрунтованим і незаконним просить його скасувати та обрати щодо її підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує про те, що сторона обвинувачення не довела обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто обставин, які визначенні у ч.3 ст.199 КПК України. Тому слідчий суддя згідно із положеннями ч.5 ст.199 КПК України повинен був відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Необґрунтованими також є доводи сторони обвинувачення про те, що більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного. Проте, слідчий суддя на наведені обставини уваги не звернув та відповідно прийшов до неправильного висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який просив скаргу відхилити через її безпідставність, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно із ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вказані вимоги закону при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

На думку суду апеляційної інстанції, продовжуючи підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000942 від 12.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.

Про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень з урахуванням повідомлення про нову підозру від 30.08.2023 року, оголошено ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2023 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.09.2023 включно, з подальшим його утриманням в ІТТ ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор", із визначенням розміру застави - 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Постановою керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_10 від 19.09.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 25.10.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2023 року ОСОБА_7 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.10. 2023 року включно, з подальшим його утриманням в ІТТ № 2 ГУНП у Волинській області, ДУ "Луцький слідчий ізолятор", з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 25.12.2023 року включно.

Таким чином, слідчий суддя підставно продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 21.12.2023 року включно.

Апеляційний суд вважає, розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею у достатній мірі встановлені підстави для продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Продовжуючи підозрюваному у кримінальному провадженні винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також взяв до уваги те, що раніше заявлені ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не змінилися та не зменшилися.

Як встановлено судом підставами для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, та ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для застосування щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного, зможе забезпечити будь-який більш м`який запобіжний захід.

Оцінюючи тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 , передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, суд враховує ступінь суспільної небезпечності цих злочинів в конкретних умовах місця і часу.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованих йому діянь, те, що він не працює, тобто не займається суспільно - корисливою працею, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання підозрюваного в слідчому ізоляторі, апеляційний суд приходить до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання доведеним ризикам, встановленим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є доведені ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність та не змінилися.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження.

Доводи сторони захисту про те, що наведені стороною обвинувачення ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне.

Твердження сторони захисту, що домашній арешт зможе запобігти ризикам, визначеним у ст.177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені обставини, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також особу підозрюваного, вони є непереконливими.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для скасування ухвали слідчого судді в її оскаржуваній частині та обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про це просить захисник.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 (шістдесят) днів тобто до 21 грудня 2023 року включно, з подальшим його утриманням в ІТТ №2 ГУНП у Волинській області, ДУ «Маневицька виправна колонія №42», з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді