Справа № 442/9234/23
Провадження № 1-кп/442/462/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Дрогобичі в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2023 за № 0000257, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого 19.10.2023 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст. 126-1 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких установлених досудовим розслідуванням обставин.

13.11.2023 ОСОБА_3 приблизно о 20 годині 20 хвилин будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи за місцем свого проживання квартирі АДРЕСА_2 , вступив у словесну суперечку зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою демонстрації власного домінування та фізичної переваги, взяв у руки металеву милицю, що була вперта об стіну, підійшов до ОСОБА_4 , який лежав на дивані, та умисно наніс йому один удар милицею в область лівої ноги в ділянку стегна, в результаті чого заподіяв синові тілесне ушкодження у вигляді синця на задньо-зовнішній поверхні у верхній третині лівого стегна, яке відноситься до легкого ступеня тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України обумовлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Слід відзначити, що до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві, ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акта додано письмову заяву неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , складену за участі законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 , у якій вони зазначають, що не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 382 КПК України.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування установлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони установлені у повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Відповідно до п.п. 6-1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу положень статті 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеристика за місцем проживання відсутня та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний проступок.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Вказане покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, з огляду на вчинення ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення в період відбування покарання, визначеного йому за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2023, яким його засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, але до повного його відбуття, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання призначених покарань.

При призначенні покарань за сукупністю вироків суд вважає за необхідне застосувати правила ст. 72 КК України з огляду на те, що за даним вироком призначено покарання у виді арешту, а за вироком від 19.10.2023 у виді позбавлення волі, та перевести менш суворий вид покарання у виді громадських робіт в більш суворий вид, виходячи з співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Керуючись статтями 100, 368 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень статті 72 КК України, до даного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2023 та остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 25 (двадцять п`ять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1