Справа № 585/3974/23
Номер провадження 1-кп/585/510/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

10 жовтня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду в м. Ромни відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000149 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затверджений прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Обвинуваченим: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли. Так, ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєння кримінального правопорушення може в подальшому переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, має документи, що надають право на виїзд за кордон та може їх використати для переховування від суду. Наявність зазначеного ризику з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду (п. 36 рішення у справі «Москаленко проти України», яке набуло статусу остаточного, а також рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»). Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 знаючи контактні дані свідків, може шляхом умовляння, підкупу чи погроз змусити останніх змінити надані ними покази. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення декількох епізодів злочинної діяльності, що може вказувати на системний характер її протиправної поведінки. Обвинувачена ніде не працює, веде антисоціальний спосіб життя, не має джерел для існування, схильна до вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, що в подальшому може спонукати її до вчинення нових епізодів злочинної діяльності.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила обрати їй більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 підтримав думку своєї підзахисної, просив обрати їй запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь та обрати змінити, скасувати запобіжний захід.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, варто взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що обставини, які враховувались при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, не змінилися, тобто наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено виключно у виді позбавлення волі. Судовий розгляд справи не розпочато, тому існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Тобто обвинувачена ОСОБА_4 через тяжкість покарання, яке їй загрожує в разі визнання її винуватою у злочинах, у вчиненні яких вона обвинувачується, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 ніде не працює, доказів про працевлаштування не надала, засобів для існування не має, вчинила тяжкі злочини саме з метою одержання прибутку від збуту наркотичних речовин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, перебуваючи на волі вона може чинити вплив на свідків з метою зміни з ними показань та уникнення кримінальної відповідальності за вчинені нею злочини.

При цьому, врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачена може ухилитися від суду.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпечність, суд вважає, що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Слід врахувати також практику Європейського суду з прав людини. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність її соціальних зв`язків, вона на час затримання не працювала, тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи обставини злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , її майновий та сімейний стан, тяжкість злочинів, в яких вона обвинувачується, особу ОСОБА_4 наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Застосовуючи відносно обвинуваченої альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК покласти на неї такі обов`язки: - прибувати до прокурора та суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченій у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Ромни Сумської області, українці, громадянці України, зареєстрованій та мешканці за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08 грудня 2023 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Визначити обвинуваченій ОСОБА_4 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому вона проживає АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1