Провадження №11-сс/824/6296/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката, яка діє в інтересах

власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року, про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000679 від 13.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

24 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000679 від 13.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, із забороною використовувати та розпоряджатися даним майном.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від

25 серпня 2023 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на зазначене у ньому майно. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів, так як воно відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді, адвокат, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через неповне дослідження слідчим суддею матеріалів клопотання. Стверджує, що автомобіль у ОСОБА_6 було вилучено незаконно, є незрозумілим з якою метою вилучено наразі арештований автомобіль, обмеживши при цьому останнього законно володіти та розпоряджатися власним транспортним засобом. Визнання даного транспортного засобу речовим доказом є взагалі безпідставним, оскільки не доведено його відповідність критеріям визначеним ст.98 КПК України, а наявність постанови, на яку посилається слідчий суддя, не є безумовною підставою для накладення на його арешту, без встановлення такого факту, шляхом проведення відповідних експертиз. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, пославшись на те, що розгляд клопотання прокурора відбувся без участі власника майна чи його представника, а про існування оскаржуваної ухвалу власнику майна стало відомо 25.09.2023 року, у зв`язку з чим причину пропуску такого строку просить визнати поважною.

В судове засідання апеляційного суду не з`явився прокурор, повідомлений про час та місце апеляційного розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно положень ст.422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш, як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Тому, з огляду на приписи ст.422 КПК України, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити у повному обсязі;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування встановлено, що 29.03.2023 року, близько 16:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Печерська, 1 (поруч із Печерським ринком), шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у сумі 180 000 Євро, що належать ОСОБА_9 .

Також встановлено, що ОСОБА_6 проживає за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за якою 13.06.2023 року було проведено обшук, в ході якого вилучено майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S 500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, яке у подальшому відповідно до постанови слідчого, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання майна, а саме автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «S 500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, одного ключа замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, таким, що має значення для даного кримінального провадження та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , щодо безпідставності ухвали слідчого судді, слід вважати необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки прокурором доведено, що майно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S 500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та мають значення для кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, щомайно, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S 500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, не містить ознак речового доказу у кримінальному провадженні, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 13.06.2023 року старшим слідчим СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , винесено постанову про визнання вищевказаного майна, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000679 від 13.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Тобто, вказане у постанові майно, має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно для забезпечення збереження речових доказів, так як дане майно має значення для кримінального провадження, знаходять підтвердження.

При цьому слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину. Лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування судового рішення та підлягають з`ясуванню під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні, не вбачається.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживанняОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S 500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року, про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000679 від 13.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2023 року, про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000679 від 13.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на:автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «S500L», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , 2013 року випуску, один ключ замка запалювання від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.12.2019, із забороною використовувати та розпоряджатися даним майном, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4