Справа №: 398/4913/23
провадження №: 1-кп/398/381/23
УХВАЛА

Іменем України

"23" жовтня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у залі суду у м.Олександрія підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 16.02.2021 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, який працює директором ТОВ «Донбас Крим» та є співвласником ТОВ «Торгівельна виробнича компанія Енерго», одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровградської області перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, зазначає наступне.

Так, відповідно довідки ОСББ «Сегед» від 02.06.2023, адресою фактичного місця мешкання ОСОБА_4 є: АДРЕСА_2 , а згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , а також, даних наданих ОСОБА_4 , як директором товариства при участі в тендерній закупівлі вугілля, адресою місця його реєстрації є: АДРЕСА_1 .

Викладене, підтверджує відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання, до того ж, беручи до уваги дані довідки ОСББ «Сегед» від 02.06.2023, а саме те, що на момент проведення тендерної закупівлі вугілля ОСОБА_4 вже мешкав у м.Одеса, останній при поданні тендерної пропозиції у 2020 році жодного разу не вказав адресу фактичного місця мешкання, зазначаючи адресу своєї реєстрації в м.Донецьк, чим приховував своє фактичне місце мешкання перед тендерною комісією і комунальною установою, що організовувала і проводила тендерну закупівлю.

Тим часом, ОСОБА_4 , висунуто обвинувачення, у зв`язку з чим йому доведено до відома, що саме інкримінується, тому ОСОБА_4 обізнаний, як з кваліфікацією інкримінуємо йому кримінальному правопорушенню, так і із санкціями і видами покарань, що може бути застосовано до нього у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, що в свою чергу може спонукати ОСОБА_4 переховуватись від суду.

Поряд з цим, з урахуванням перебування м.Донецька у тимчасовій окупації, вибуття ОСОБА_4 до тимчасово окупованих території за місцем реєстрації, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , надасть можливість останньому реально переховуватись від суду, що унеможливить суд і сторону обвинувачення встановити місце перебування останнього.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зазначає.

На даний час, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення, де викладені обставини, що йому інкримінуються, в свою чергу дані обставини підтверджуються допитами ряду свідків, перелік яких вказаний в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який вручений обвинуваченому. З урахуванням максимального покарання передбаченого санкцією статті, що інкримінується ОСОБА_4 , а саме позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, ризик бути визнаним винним, може спонукати обвинуваченого спробувати підговорити допитаних в ході розслідування свідків щодо зміни своїх показань, наданих ними на стадії досудового розслідування, що може в подальшому спаплюжитиобвинувачення.

Одночасно, з урахуванням вимог КПК України щодо безпосереднього допиту учасників процесу, показання надані потерпілими, свідками, підозрюваними на стадії досудового розслідування, судом не беруться до уваги. У зв`язку з чим, зміна показань, або надання не правдивих показань, вказаними учасниками, може привести до унеможливлення належного обґрунтування обвинувачення ОСОБА_4 .

В обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином зазначає, що мали місце факти ігнорування ОСОБА_4 законних вимог не тільки слідчого щодо виклику на проведення процесуальних і слідчих дій, а також, законних вимог слідчого судді про надання тимчасового доступу до ряду документів, що підтверджує хибне ставлення обвинуваченого до виконання покладених КПК України обов`язків.

А це і не надання документів на виконання вимог ухвали слідчого судді, а також, неявка за повістками про виклик слідчого.

Так, в ході досудового розслідування мали факти поведінки ОСОБА_4 , коли орган досудового розслідування був вимушений оголошувати останнього у розшук, з причин відсутності відомостей про його місце знаходження.

Неодноразове нехтування ОСОБА_4 виконанням покладених на нього процесуальних обов`язків, свідчить, про наявність у останнього моделі такої поведінки, що може бути перешкодою кримінальному провадженню, оскільки відповідні заплановані судові засідання будуть проводитись не у визначений та спланований судом час, з причин неможливості забезпечення явки обвинуваченого, що негативно може відобразитись на судовому розгляді в цілому.

Обставини, якими обґрунтовуються ризики, що наявні у даному кримінальному провадженні, одночасно обґрунтовують неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Представник потерпілої особи ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, судом повідомлялась належним чином. До розгляду справи надала клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі. У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності представника потерпілого: Олександрійської районної ради Кіровоградської області.

13.10.2023 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшло заперечення на клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В яких зазначає, що 07.09.2023 року слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської обоасті стосовно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого сплив 03.10.2023 року. Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, у разі необхідності цей строк міг бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, проте прокурор не скористався таким правом. Таким чином, по закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід скасовується. Тому прокурор наразіне не має права на звернення до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 . Також, як на підстави для відмови прокурору у задоволенні клопотання вказує, що ризики зазначені в клопотанні не обґрунтовані. Посилання прокурора про відсутність постійного місця проживання спорстовуються наданими ним же доказами, а саме, даними паспорта громадянина України ОСОБА_4 , які вказують на його місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та довідкою ОСББ «Сегед» від 02.06.2023, в якій зазначено, що фактичне місце мешкання ОСОБА_4 є адреса: АДРЕСА_2 . Прокурор, як на порушення, вказує, що Лебединський має різні місця реєстрації та фактичного мешкання, однак це не заборонено, та законодавство України дозволяє людині проживати не за місцем реєстрації, тим більше що він є тимчасово переміщеною особою з 2014 року, та постійно з цього часу проживає в м. Одеса. Твердження прокурора, що ОСОБА_4 може спорбувати підговорити свідків щодо зміни своїх показань, наданих ними на стадії досудового розслідування, також вважає не доречними, оскільки обвинувачення у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не підтверджуються показаннями жодного із свідків допитаних під час досудового розслідування, тому в цьому немає жодного сенсу. Показами свідків не може бути спростовано або підтверджено висунуте йому обвинувачення. Окрім того, як щоб у Лебединського було б бажання впливати на свідків, то він міг би це зробити вже не раз - слідство йде вже більше двох років. Однак такі факти відсутні. Окрім того прокурор не вказує яким іншим (конкретним) чинном ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню. Посилання прокурора, що ОСОБА_4 нібито ігнорував не тільки законні вимоги слідчого щодо виклику на проведення процесуальних і слідчих дій, а також, законні вимоги слідчого судді про надання тимчасового доступу до ряду документів, проте це все не відповідає дійсності. Надати тимчасовий доступ до документів було зобов`язано судом ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» «Вугілля Дон Прайм», і воно надало такий доступ.

Окрім того, прокурором проігноровані вимоги закону щодо обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а незаконно вказує лише на те, що обставини, якими обгрунтовуються ризики, одночасно обгрунтовують неможливість застосування до Лебединського більш м`яких запобіжних заходів.

Також заперечують обгрунтованість обвинувачення, оскільки воно грунтується на доказах (таких як відбір/вилучення зразків вугілля з порушенням процедури; проведення дослідження вугілля закладом без належних повноважень на його проведення) які є недопустимими в силу ст.ст. 86-90 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 письмові заперечення на клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі. Окрім того просив направити кримінальне провадження до Кропивницького апеляційного суду для вирішення питання про підсудність вказаного кримінального провадження, мотивуючи, що за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 , будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів чужим майном у великих розмірах, а тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, тобто за місця знаходження банківських установ, в яких обвинувачений відкрив рахунки для отримання грошових коштів та фактично отримав можливість розпоряджатися грошовими коштами, а саме: у відділенні "Запорізьке" АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" в м. Запоріжжя за юридичною адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72, що територіально відноситься до Вознесенівського району м. Запоріжжя. Заперечував щодо розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до вирішення питання про підсудність.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку і доводи свого захисника, просив відмовити прокурору у задоволенні його клопотання.

Прокурор у задоволені клопотання захисника щодо непідсудності вказаного кримінального провадження Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області просив відмовити, оскільки злочин було вчинено на території Олександрійського району, кошти були виділені з бюджету Олександрійської районної ради Кіровоградської області, орган досудового розслідування та більшість свідків також знаходяться на території Олександрійського району, отже триторіальна підсудність кримінального провадження визначена правильно.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. В подальшому в ході досудового розслідування строк запобіжного заходу продовжувався. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризику, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У Рішенні № 1-р/2017 від 23.11.2017 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом та за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи.

Наявність обґрунтованої підозри (наразі обвинувачення), підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Щодо посилання стороною захисту на небгрунтованість обвинувачення, внаслідок недопустимості доказів в силу ст.ст. 86-90 КПК України, суд виходить з того, що встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. На даному етапі провадженні суд не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, він не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у судді є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, суддя зазначає таке.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, місце реєстрації обвинуваченого, яке знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, та перебуваючи під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, обвинувачений може виїхати до тимчасово окупованої території за місцем своєї реєстрації і таким чином переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Більш того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, на час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 перебував у розшуку.

Відтак суддя вважає, що даний ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Ризик впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні суд вважає не доведеним, і вважає слушними доводи захисника про існування можливості, забажання впливати на свідків, протягом досудового розслідування, яке тривало більше двох років, здійснити такий вплив, проте такі факти/докази відсутні і прокурором не надані.

Посилання на існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку судді, носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту його існування на теперішній час не надано. З цих підстав ці ризики не враховується суддею при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційне місце реєстрації та проживання знаходиться за межами Кіровоградської області. Судом приймається до уваги те, що обвинувачений має офіційний прибуток, місце реєстрації та проживання, має дружину та неповнолітнього сина.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведенного, суд доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є особисте зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід є співмірним і доцільним та відповідає принципу забезпечення права на особисту свободу та недоторканість обвинуваченого.

Крім того, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України суддя покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені даною нормою закону та доведені прокурором, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Вирішуючи клопотання захисника щодо звернення до Кропивницького апеляційного суду для визначення належної підсудності даного кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Порушення правил територіальної підсудності тягне за собою обов`язкове скасування відповідного судового рішення.

З обвинувального акту вбачається, що обвинуваченому інкримінується заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

При цьому, як зазначено в обвинувальному акті, внаслідок недотримання ТОВ «Торгівельна виробнича компанія «Вугілля Дон Прайм» умов договору про закупівлю №351/01 від 17.11.2020, КУ «Олександрійський районний центр із обслуговування закладів освіти» Олександрійської районної ради Кіровоградської області безпідставно сплачено кошти за товар який не відповідає якісним характеристикам зазначеного договору, шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок постачальника -ТОВ «Торгівельна виробнича компанія «Вугілля Дон Прайм» відкритого в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» за № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 374 824,73 грн. Таким чином, ОСОБА_4 , як директор ТОВ «Торгівельна виробнича компанія «Вугілля Дон Прайм», безпідставно отримав і заволодів коштами на загальну суму 374 824 гривень 73 копійки, виділеними Олександрійською районною радою Кіровоградської області для організації проведення КУ «Олександрійський районний центр із обслуговування закладів освіти» Олександрійської районної ради Кіровоградської області закупівлю послуг по постачанню 447 тон вугілля до 12 навчальних закладів Олександрійського району.

Таким чином, як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 завершив свою злочинну діяльність шляхом отримання 08.12.2020, 21.12.2020, 28.12.2020 року на банківський рахунок грошових коштів у сумі 374 824,73 грн, який відкрито у відділенні "Запорізьке" АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" в м. Запоріжжя за юридичною адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72, що відноситься до території Вознесенівського району м. Запоріжжя, та фактично отримав можливість розпоряджатися грошовими коштами.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження даному суду.

Згідно ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За таких обставин, обвинувальний акт підлягає направленню до Кропивницького апеляційного суду для направлення відповідного подання до Верховного Суду для визначення підсудності.

Керуючись 178,179,194, 314-316,334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

2. Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, а саме до 23 грудня 2023 року включно.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

6. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

7. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8. Клопотання захисника щодо вирішення питання про підсудність кримінального провадження, задовольнити.

9. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України, направити до Кропивницького апеляційного суду для звернення з поданням до Верховного Суду для вирішення питання щодо територіальної підсудності кримінального провадження в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1