Дата документу 29.01.2024
Справа № 334/3175/19
Провадження № 1-кп/334/71/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 10 березня 2019 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ- 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух на зелений для себе сигнал світлофора по проїзній частині вулиці Дніпровське шосе зі сторони вулиці Братської в напрямку вулиці Дудикіна в місті Запоріжжі.

В цей час, діючи в порушення вимог п.4.9; 4.10; 4.14 а) ПДР України, на червоний для себе сигнал світлофора, на проїзну частину вищевказаної вулиці, із-за задньої частини кузова невстановленого автобуса, що стояв на зупинці «Управління ЗТЗ», вийшов пішохід ОСОБА_7 , який в межах зони дії дорожніх знаків - 5.35.1 та 5.35.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, почав перетинати дорогу, зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2107».

Водій ОСОБА_6 , наближаючись по вищевказаній вулиці до регульованого світлофором пішохідного переходу, розташованому перед перехрестям з вул. Щасливою, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , який рухався по проїзній частині в напрямку його смуги руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух, в результаті чого передньою правою частиною кузова автомобіля скоїв наїзд па пішохода ОСОБА_7 .

Твоїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.01.2001, відповідно до яких:

- п.12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 ПДР України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин та механізму ДТП № 9-191 від 18.04.2019, з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті ДТП, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими у у подальшому був госпіталізований до КУ «МКЛЕ та ШМД» ЗОР, де під наглядом лікарів помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи за №1131/к від 01.06.2023: тупа травма тулуба у вигляді переривчастого садна у ділянці лівої лопатки, крововиливу в м`яких тканинах в лівій підлопатковій ділянці; переломів 5- го ребра справа по середній паховій лінії, 9, 10-го ребер справа по задній паховій лінії, 6,7-го ребер зліва по середній паховій лінії; смугастих крововиливів під плеврою в ділянках коренів легень, сама по собі має ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, проте, викликає тривалий розлад здоров`я у відповідності до п.п. 2.2.1 ав, 2.2.2 «Правила...».

П. 2 .1. «Правила ...» Ознаки ушкодження середньої тяжкості:

а) відсутність небезпеки для життя;

б) тривалий розлад здоров`я;

П. 2.2.2 «Правила...» Тривалим належить вважать розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Таким чином своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні стороною захисту заявлене суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. Наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності роз`яснені.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо можливості задоволення клопотання.

Потерпіла в судовому засіданні не заперчувала щодо можливості задоволення клопотання

Вивчивши клопотання, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.

Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого мали місце 10.03.2019 року.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 минуло понад три роки, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) відноситься до кримінального проступку.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 369 - 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст виготовлено 29 січня 2024 року о 14.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1