Справа № 484/6144/23
Провадження № 1-кп/484/114/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , затриманого 20.10.2023 року, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07.01.2024 року включно, раніше судимого:

- 10.08.2006 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покаранні з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.05.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 до штрафу в сумі 1000 грн.;

- 06.07.2009 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився 07.06.2011 року умовно-достроково на 10 місяців 6 днів;

- 21.03.2012 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; звільнився 03.07.2015 року умовно-достроково на 9 місяців 16 днів;

- 14.03.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

у відсутність потерпілого - ОСОБА_7 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 є власником безконтактної банківської картки № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ «Райффайзен Банк». За допомогою вказаної картки ОСОБА_7 здійснював доступ до свого банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк». Відповідно до примітки до ст. 358, ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08.10.1998 року № 414, зазначена банківська картка є офіційним електронним платіжним документом, тобто офіційним документом. Вказану картку ОСОБА_7 04.03.2023 року передав своїй племінниці ОСОБА_8 для здійснення покупок. Того ж дня у період часу з 08.59 до 10.01 години в районі вул. Коротченка в м. Первомайську ОСОБА_8 загубила зазначену картку.

ОСОБА_5 у період часу з 08.59 до 09.54 години 04.03.2023 року перебував у районі вул. Коротченко м. Первомайська Миколаївської області і знайшов зазначену банківську картку, яку загубила ОСОБА_8 . В цей же час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння вказаною банківською карткою з метою її подальшого використання для заволодіння чужими грошовими коштами. Реалізуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив та діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та їх караність, ОСОБА_5 підняв знайдену банківську картку, та залишив при собі, після чого з місця події зник, тобто приховав вказану банківську картку. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив приховування офіційного документа, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 357 КК України.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався і діяв станом на березень 2023 року.

04.03.2023 року, тобто в період воєнного стану, у період часу з 08.59 до 09.54 години, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна у вигляді грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_7 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» шляхом вільного доступу до знайденої ним платіжної безконтактної банківської картки № НОМЕР_1 , за допомогою якої здійснювався доступ до такого рахунку. Реалізуючи задумане, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, того ж дня близько 09.50 години ОСОБА_5 прийшов до магазину по АДРЕСА_2 , де о 09.54 годині за допомогою зазначеної банківської картки розрахувався за товар, витративши 89 грн. 90 коп. належних ОСОБА_7 грошей і таким чином заволодів ними таємно, повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння всіма грошима ОСОБА_7 , що знаходились на його рахунку, використовуючи знайдену раніше банківську картку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 того ж дня прийшов у магазин по АДРЕСА_3 , де за допомогою зазначеної вище картки ОСОБА_7 о 10.01 годині провів оплату за товар, витративши належні останньому гроші в сумі 220 грн. і таким чином таємно, повторно, в умовах воєнного стану заволодів ними.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння всіма грошима ОСОБА_7 , що знаходились на його рахунку, використовуючи знайдену раніше банківську картку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 того ж дня прийшов у магазин по АДРЕСА_3 , де за допомогою зазначеної вище картки ОСОБА_7 о 10.03 годині провів оплату за товар, витративши належні останньому гроші в сумі 415 грн. і таким чином таємно, повторно, в умовах воєнного стану заволодів ними.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння всіма грошима ОСОБА_7 , що знаходились на його рахунку, використовуючи знайдену раніше банківську картку, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 того ж дня прийшов у магазин по АДРЕСА_4 , де за допомогою зазначеної вище картки ОСОБА_7 о 10.48 годині провів оплату за товар, витративши належні останньому гроші в сумі 44 грн. 70 коп. і таким чином таємно, повторно, в умовах воєнного стану заволодів ними.

Таким чином ОСОБА_5 04.03.2023 року у період часу з 09.54 до 10.48 години шляхом оплати за товар у вказаних вище магазинах за допомогою безконтактної банківської картки ОСОБА_7 № НОМЕР_1 викрав з рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк», гроші в загальній сумі 769 грн. 70 коп., завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

За таких обставин ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Спочатку не визнав своєї вини за ч.1 ст. 357 КК України - у приховуванні офіційного документа, посилаючись на те, що не знав, що це кримінальний проступок. Не заперечував своєї вини у вчиненні крадіжки грошей ОСОБА_7 , тобто в частині обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України. При цьому в судовому засіданні 04.01.2024 року ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 04.03.2023 року він разом з матір`ю та племінником приїхали автобусом з с. Болеславчик в м. Первомайськ, щоб придбати будівельні матеріали матері для ремонту. Вийшли в мікрорайоні Коротченка, мати пішла шукати собачку, яка раніше пропала, а він затримався у своїх справах, а потім пішов за нею в напрямку військової частини. Там в районі смітника на землі побачив картку з надписом АТБ. Спочатку думав, що то візитівка, але побачив, що на ній є чип і вирішив перевірити, чи є на картці гроші. Зайшов у магазин «Везунчик», що був розташований там же і придбав пачку цигарок, розрахувався карткою. Саме про це говорила свідок ОСОБА_9 . Потім вони всі разом пішли в будівельний магазин, купили матеріали, потім він пішов в інший магазин «Везунчик» на вул. Рожевій, де мав намір купити блок цигарок, але коли спробував розрахуватися знайденою карткою, на ній не вистачило грошей. Тоді він придбав усього п`ять пачок, а потім ще в одному магазині, чи то «Везунчик», чи «Апельсин», куди вони зайшли з мамою, хотіли купити чаю, мандаринів і цигарок, але грошей на картці не вистачило і мама розрахувалась готівкою. У всіх магазинах були камери. ОСОБА_5 підтвердив, що свідки, яких допитав суд, говорили правду, дійсно вони працювали продавцями в тих магазинах, де він витрачав гроші з картки потерпілого і бачили його під час розрахунку. Потім він повернувся до мами в село, там якийсь час їй допомагав, а потім переїхав на роботу в Київ. Поліція його не розшукувала. Восени він приїхав до мами і вона сказала, що його розшукує поліція. Він не ховався, його затримали, привели до прокурора і сказали прийти до слідчого наступного дня, але він не прийшов. Тоді за ним знову прийшла поліція і він втік, але не навмисно, а за звичкою. Повідомив, що повністю усвідомив наслідки вчинених ним діянь, повністю визнає свою вину і щиро розкаявся. Не думав, що викрав картку, коли знайшов її. Сподівався, що зможе повернути витрачені з картки гроші, якщо хтось попросить про це, хоча розумів, що і картка, і гроші йому не належать. Потерпілого ОСОБА_7 не знає, його дозволу на користування карткою і грошима не отримував.

З огляду на суперечливу позицію обвинуваченого, яка змінювалась під час судового розгляду, судом досліджені всі докази в наданій справі, надані учасниками кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є племінницею потерпілого ОСОБА_7 , який служить в ЗСУ і перебуває в зоні бойових дій. В березні 2023 року він приїхав у відпустку, був втомлений і дав їй свою банківську картку від «Райффайзен Банк», на якій було близько 800 грн., щоб вона дещо купила. Зранку 04.03.2023 року близько 09.00 години вона пішла в магазин АТБ по вул. Одеській, там витратила близько 300 грн. з картки, поклала її в кишеню і пішла додому. На вул. Коротченка вона випила з подругою кави біля військової частини, перейшла дорогу і пішла по тій же вулиці в напрямку поліклініки. Згодом вона виявила, що картки в кармані нема. Вона не помітила, коли, де і як її втратила, але одразу подзвонила своєму дядьку і сказала про це. Він подзвонив у банк, заблокував картку, але повідомив їй, що всі гроші з картки вже встигли зняти. ОСОБА_5 того дня вона не помітила, раніше його не знала. ОСОБА_7 на мобільний телефон через додаток приходили повідомлення про те, де, коли і в якій сумі витрачені гроші. Він заявив у поліцію.

Свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що є матір`ю обвинуваченого, однак згодна дати пояснення. На початку березня 2023 року вона зі своїм сином ОСОБА_11 та онуком ОСОБА_12 приїхали автобусом в м. Первомайськ, щоб придбати цемент і плитку. Син запропонував пошукати собачку, яка загубилася в районі вул. Коротченко біля церкви. Вони розділилися. Він йшов по вулиці, а вона за будинком. Коли зустрілися, він сказав, що знайшов банківську картку. Він її перевірив, там були гроші. Тоді вони зайшли в магазин «Везунчик», де купили цигарки, чай і мандарини. На все грошей не вистачило, тож частину вона заплатила готівкою. ОСОБА_5 розрахувався тією карткою, але сам процес вона не бачила. Потім вона купила кахель, викликала таксі, ОСОБА_13 їй допоміг, вона уїхала, а він залишився в місті. Після того до неї двічі приїжджала поліція, шукали сина, але у неї не було з ним зв`язку. Він тоді працював у Києві . Вона розповіла доньці про те, що сина розшукують і та йому повідомила. Коли влітку син приїхав з Києва , його затримали.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що працює продавцем магазину «Везунчик» по вул. Коротченка в м. Первомайську. Якось в магазин зайшли три покупця: жінка, чоловік і дитина. Вони купили чай і чоловік розрахувався карткою. Жінка також захотіла апельсини і розрахувалась за них готівкою. Десь через годину в магазин прийшла поліція і попросила всі чеки з терміналу. Вона видала. Вони знайшли ті, що треба і з нею провели упізнання по фотокарткам. Тоді вона одразу упізнала ОСОБА_5 як особу, яка розрахувалась карткою згідно виданих чеків. В магазині є відеокамери, однак вона ними не відає.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що раніше мала прізвище ОСОБА_17 і працювала в магазині «Везунчик» по вул. Коротченко. Якось у березні близько 10 години ранку ОСОБА_5 скуплявся у них в магазині, він придбав 1 літр коли і 1 пачку цигарок, за що розрахувався карткою. Потім хотів придбати ще 10 пачок Мальборо, однак на картці не вистачило грошей. Тоді він спробував розрахуватись за 5 пачок і в нього вийшло. Через деякий час до них прийшла поліція, вилучила чеки з терміналу. Вона видала два чеки на оплату товару. З нею проводили упізнання за фотознімками і вона беззаперечно упізнала у ОСОБА_5 ту особу, яка розрахувалась карткою по вилученим чекам.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що працює продавцем в магазині «Везунчик» в будинку №18 по вул. Коротченка. Якось зранку в магазин прийшов чоловік - зараз обвинувачений. На вулиці його чекала жінка і хлопчик. Вона звернула увагу на тих людей, тому що вони не постійні покупці, не місцеві мешканці. Очевидно, приїжджі. Чоловік придбав пачку цигарок Парламент-Аква приблизно за вісімдесят гривень, розрахувався карткою і пішов. Через деякий час в магазин прийшла поліція, запитали про ту операцію. Вона знайшла чек. Їй пред`явили чотири фотокартки і вона серед них упізнала чоловіка, який за тим чеком розрахувався. То був ОСОБА_5 . Зараз вона його також беззаперечно упізнає.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, обвинувачення підтримав повністю /а.с.28/. Встановлено, що потерплий є мобілізованим до ЗСУ і перебуває в зоні бойових дій. За таких обставин суд визнає причини неявки потерпілого поважними.

Згідно витягу з ЄРДР 05.03.2023 року розпочате кримінальне провадження № 0000308 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_7 про те, що 04.03.2023 року у період часу з 10.01 до 10.03 години невідома особа незаконно розпорядилась належною йому банківською карткою з певними реквізитами і наявними на ній грошовими коштами, витративши їх у певних магазинах /а.с.19,20/. Наведені обставини підтверджуються протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с.45/, в якій ОСОБА_7 детально описав, в яких саме магазинах були витрачені гроші з його картки і підтвердив свої пояснення скріншотами свого мобільного телефону, на який приходили повідомлення про здійснення витрат з картки /а.с.48-51/. Зазначені потерпілим обставини також підтверджені випискою про рух коштів по рахунку, за яким йому видана викрадена ОСОБА_5 банківська картка /а.с.59/, а також фіскальними чеками, виданими магазинами, в яких ОСОБА_5 здійснив покупки за допомогою банківськїю картки ОСОБА_7 /а.с.62-63, 69-70, 76-77/. Наведені докази також повністю підтверджують розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди внаслідок незаконного заволодіння його грошима.

З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що продавці зазначених вище продуктових магазинів ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 однозначно упізнали у ОСОБА_5 особу, яка розрахувалась карткою за операціями по вилученим чекам /а.с.64-66, 71-73, 78-80/. Під час допиту в судовому засіданні зазначені свідки підтвердили наведені у протоколах упізнання обставини і повідомили, що добре запам`ятали особу покупця ОСОБА_5 . Сам ОСОБА_5 такі обставини також підтвердив.

В судовому засіданні 07.12.2023 року ОСОБА_5 під час перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження з магазинів ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 90/ та військової частини /а.с.101/ повідомив, що на відеозаписах зображений він і дійсно видно як він підняв із землі картку після того, як там пройшла свідок ОСОБА_8 . Судом встановлено, що відеозаписи видані добровільно законними володільцями відеокамер /а.с.81, 91/. За наслідками перегляду відеозаписів створені покадрові фототаблиці і відповідні протоколи, які також досліджені судом і встановлено, що на них точно відображено зміст і хронологію відеозаписів /а.с.84-89, 94-100/. При цьому якщо на фототаблиці при збільшенні зображення воно є нечітким, під час перегляду відеозапису під час збільшення зображення можна було розгледіти ОСОБА_5 в той час, як він піднімав картку потерпілого, що підтвердив сам обвинувачений.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_5 є цілком впізнаваним на наданих відеозаписах як за віком, статурою, зростом, манерами, зовнішніми ознаками, так і за обличчям. Така особа достатньо схожа на обвинуваченого для ідентифікації навіть без експертного дослідження. Також на відеозаписах впізнаваними є свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

З довідки про судимості, а також з наданих суду копій вироків щодо ОСОБА_5 вбачається, що він має непогашені судимості за вчинення крадіжок, що відповідно до п.1 примітки до ст. 185 КК України свідчить про наявність такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Оцінюючи досліджені докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. На переконання суду, участь ОСОБА_5 та його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю доведені.

Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України як приховування офіційного документа та за ст. 185 ч.4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких який відповідно до ст. 12 КК України є проступком, а інше - тяжким злочином, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, тобто вперто не бажає стати на шлях виправлення, способом отримання коштів для проживання обрав крадіжки; вчинив нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком; не відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Згідно наданої суду довідки ОСОБА_5 не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра /а.с.132/, службу в армії не проходив через судимість /а.с.133/, неодноразово судимий /а.с.129-131/, проживає без реєстрації в с. Болеславчик Первомайського району разом з матір`ю /а.с.128/.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї вини, каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також систематичне вчинення злочинів, наявність невідбутого покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується, у виді обмеження та позбавлення волі. Остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.03.2022 року у справі № 484/2909/18, провадження № 1-кп/484/20/22 /а.с.150-152/.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в наданій справі з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання 20.10.2023 року /а.с.114-118/.

Оскільки ОСОБА_5 засуджується до реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 374 КПК України, з метою забезпечення виконання покарання, до набрання вироком законної сили щодо нього слід залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні. Арешт на майно в межах наданого кримінального провадження не накладався.

Речові докази у справі - диски з відеозаписами з камер відеоспостереження /а.с.90,101/, а також фіскальні чеки /а.с.63,70,77/, які знаходяться у справі, слід залишити у справі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.03.2022 року у справі № 484/2909/18, провадження № 1-кп/484/20/22 та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 20.10.2023 року та зарахувати у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення в наданій справі з 20.10.2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення /а.с.114-118/.

Речові докази у справі - диски з відеозаписами з камер відеоспостереження /а.с.90,101/, а також фіскальні чеки /а.с.63,70,77/, які знаходяться у справі, залишити у справі.

Вирок в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: