В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001052 від 27.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, українця, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше засудженого

1)вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.05.2019 за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 8 років та 1 місяць, звільненого 04.06.2019 за відбуттям покарання;

2)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року, із врахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2023, до покарання у виді 1000 годин громадських робіт, але не більше граничного розміру для даного виду покарання, встановленого ст.56 КК України;

3)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років і 1 місяця обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік;

4)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року за ч. 2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року до покарання у вигляді 2 років і 1 місяця обмеження волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, українця, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, на утриманні одна дитина (зі слів), раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливим мотивом, бажаючи збагатитися за рахунок викраденого чужого майна, попередньо домовившись із ОСОБА_5 про вчинення крадіжки, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. прибув за адресою АДРЕСА_3 був припаркований автомобіль чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 . На виконання свого спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 , піднявши з землі камінь, кинув зазначений камінь в праве бокове скло автомобіля, яке від удару розбилось, а ОСОБА_5 під час цього залишився стояти біля авто та спостерігав чи ніхто не підходить, а тим часом ОСОБА_9 проник до салону вказаного автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 40 920 гривень, 100 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 4015 гривень, та 3000 грн., після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_5 покинули місце події та пішли в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами та речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 47 935,00 гривень.

Отже, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи та в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, ОСОБА_9 , реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та на виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна проник до салону автомобіля чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2 , звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились платіжна банківська картка «А-БАНК» N. НОМЕР_3 , видана на ім?я ОСОБА_11 та знаючи, що вона йому не належить, незаконно заволодів шляхом привласнення платіжної банківської картки, яку в подальшому викинув у невідомому місці.

Отже, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з інших особистих інтересів.

Крім того, ОСОБА_9 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв., перебуваючи за адресою місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та на виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, проник до салону автомобіля, чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_4 , звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходилося посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 02.02.2016 року Міжгірським РС ГУДМС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_11 , посвідчення про приписку до призовної дільниці № НОМЕР_8 , видане на ім?я ОСОБА_11 , та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_9 , видане на ім`я ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_12 викинув у невідомому місці посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , а посвідчення про приписку до призовної дільниці НОМЕР_10 , видане на ім?я ОСОБА_11 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_11 , видане на ім`я ОСОБА_11 , у місці та у невстановлений час ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 , а паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 , виданий 02.02.2016 Міжгірським РС ГУДМС України в Закарпатській області на ім?я ОСОБА_11 , ОСОБА_9 залишив у себе, хоча завідомо знав, що даний документ йому на належить.

Отже, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливим мотивом, бажаючи збагатитися за рахунок викраденого чужого майна, попередньо домовившись із ОСОБА_9 про вчинення крадіжки, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. прибув за адресою АДРЕСА_3 був припаркований автомобіль чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_13 . На виконання свого спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 , піднявши з землі камінь, кинув зазначений камінь в праве бокове скло автомобіля, яке від удару розбилось, а ОСОБА_5 під час цього залишився стояти біля авто та спостерігав чи ніхто не підходить, а тим часом ОСОБА_9 проник до салону вказаного автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 40 920 гривень, 100 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 4015 гривень, та 3000 грн., після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_5 покинули місце події та пішли в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами та речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 47 935,00 гривень.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 27 травня 2023 року у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 посвідчення про приписку до призовної дільниці № НОМЕР_8 , видане на ім?я ОСОБА_11 , та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_11 , видане на ім`я ОСОБА_11 , які знаходились в сумці чорного кольору з надписами «АРМАНІ», яка була викрадена ОСОБА_9 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. за адресою: місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, з автомобіля чорного кольору марки БМВ, державний номерний знак НОМЕР_2 , та вказані документи ОСОБА_5 залишив у себе, хоча завідомо знав, що дані документи йому не належать.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння іншими важливими особистими документами.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. разом з ОСОБА_5 прибув за адресою АДРЕСА_3 , де кинув камінь в праве бокове скло автомобіля марки «БМВ», проник до салону вказаного автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1100 доларів США, 100 євро, 3000 грн., платіжна банківська картка «А-БАНК» N. НОМЕР_3 , паспорт, інші особисті документи, видані на ім`я ОСОБА_11 . У скоєному щиро розкаюється. Пред`явлений до нього потерпілим ОСОБА_14 цивільний позов обвинувачений ОСОБА_9 визнав.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений ОСОБА_15 розкаявся у вчиненому. Просив застосувати до ОСОБА_9 найменшу міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинів, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. прибув разом з ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 кинув камінь в праве бокове скло автомобіля марки «БМВ», проник в салон автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились грошові кошти та паспорт, інші особисті документи на імя ОСОБА_16 , а ОСОБА_5 під час цього залишився стояти біля авто. У скоєному щиро розкаюється. Пред`явлений до нього потерпілим ОСОБА_14 цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 визнав.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 розкаявся у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України. Сплатив штраф, призначений йому вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2021. Просив призначити його підзахисному покарання із застосування положень ст. 75, 76 КК України.

Потерпілий та його представник в судові засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності. Сторони судового провадження щодо розгляду провадження за відсутності потерпілого та його представника не заперечували.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченими, тому просить суд визнати їх винуватими та призначити покарання:

- ОСОБА_9 за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, яке призначене цим вироком, приєднати частки невідбутного ОСОБА_9 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року у виді обмеження волі волі строком на 2 роки 1 місяць та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., яке ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року та від 01.02.2023 року змінено на покарання у виді 1000 годин громадських робіт, але не більше граничного розміру для даного виду покарання, встановленого ст.56 КК України, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

- ОСОБА_5 за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років.

При цьому прокурор просив урахувати відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, але наявність обставини, що пом`якшує їх покарання - щире каяття.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Прокурор та захисники також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченим положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинувачених та не знайшов підстави вважати, що останні себе оговорюють або в інший спосіб викривлюють визнані ними у судовому засіданні обставини, чи визнають їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.357 КК України. а саме: привласнення офіційного документу, вчиненому з інших особистих інтересів; ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами; ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжкаа), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи та в умовах воєнного стану; доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами; ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_9 посилання на повторність вчинення кримінального правопорушення, оскільки в ході судового розгляду не здобуто.

Так, за змістом статті 32 КК України повторністю злочинів

визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Відповідно до примітки 1 статті 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. Відомості, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше вчиняв будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262, 357 КК України, в матеріалах справи відсутні.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю, у вчиненому щиро каялись, засудили свою протиправну поведінку. Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим покарання, ураховує, що покарання як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за ч.1 ст.357 КК України та ч.3 ст.357 КК України відноситься до категорій кримінальних проступків відповідно до ст. 12 КК України, а за ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорій тяжких злочинів, їх вид та суспільну небезпечність, стан суспільства та держави - воєнний. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочинів визнав повністю, раніше був неодноразово засудженим, має зареєстроване місце проживання, не працює, хоча і має середню освіту, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не перебуває.

З огляду на викладене, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; ч.3 ст.357 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, слід призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Слід врахувати, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року ОСОБА_9 був засуджений за ч. 2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року до покарання у вигляді 2 років і 1 місяця обмеження волі, а за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року, із врахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2023, до покарання у виді 1000 годин громадських робіт, але не більше граничного розміру для даного виду покарання, встановленого ст.56 КК України.

В даному випадку має місце об`єднання сукупності вироків і сукупності злочинів, а тому застосуванню підлягає ч.5 ст. 71 КК України, відповідно до якої якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Суд, призначивши ОСОБА_9 за правилами, передбаченими у статті 70 КК України, покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково, застосовуючи правила ч.1 ст. 72 КК України, приєднує невідбуті частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року у виді 240 годин громадських робіт та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 у виді 2 років і 1 місяця обмеження волі, а отже остаточно слід призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Підстави для застосування ст. 75 КК України, тобто для призначення покарання з іспитовим строком, відсутні.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке за ч.3 ст.357 КК України відноситься до категорій кримінальних проступків відповідно до ст. 12 КК України, а за ч.4 ст.185 КК України до категорій тяжких злочинів, їх вид та суспільну небезпечність, стан суспільства та держави - воєнний. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, відповідно до довідки КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався, має на утриманні 1 дитину (зі слів), зареєстроване місце проживання, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальні правопорушення вчинив, маючи не погашену та не зняту у встановленому порядку судимість.

Отже, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України, покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, те, що обвинувачений під час судового розгляду даного кримінального провадження сплатив штраф за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2021 в розмірі 1700 грн., суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування остаточно призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України .

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Тож, призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого), як проходження пробаційної програми, яка складається із система занять, які проводяться за визначеним графіком і мають на меті корекцію поведінки, яка суперечить прийнятим у суспільстві (громаді) нормам, а також формування соціально сприятливих змін особистості.

Таке покарання, призначене обвинуваченим, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинувачених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистостям кожного окремо обвинувачених та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

В рамках кримінального провадження №0001052 від 27.05.2023 року потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодуванні матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 47 936,00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір спричиненої потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди, викликаної заволодінням його грошових коштів, становить їх вартість.

З огляду на таке на користь потерпілого ОСОБА_11 підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в рівних частках матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, в сумі 47 936,00 грн., тобто по 23 967,00 грн. з кожного.

Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 27.05.2023 року з 18 год. 30 хв., у зв`язку з чим слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_9 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27.05.2023 року, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 27.05.2023 року з 22 год. 35 хв. і до 30.05.2023, у зв`язку з чим слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_5 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27.05.2023 року з 22 год. 35 хв. і до 30.05.2023, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 53 680,00 грн. у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком в виді заборони відлучатися із м. Ужгорода Закарпатської області без дозволу суду, здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд з України, слід залишити без змін. Інші обов`язки стосуються лише стадії досудового розгляду, а отже не можуть бути продовжені до набуття вироком законної сили. Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 53 680,00 грн., яка внесена за ОСОБА_5 , підлягає поверненню особі, яка внесла цю заставу, а саме: ОСОБА_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуті частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року у виді 240 годин громадських робіт та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 у виді 2 років і 1 місяця обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_9 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 27.05.2023 року і до 15.12.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_9 в виді триманні під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_5 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 27.05.2023 року по 30.05.2023 року.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 53 680,00 грн. у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком в виді заборони відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області без дозволу суду, здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд з України - залишити без змін.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 53 680,00 грн., яка внесена за ОСОБА_5 через ОСОБА_17 на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, підлягає поверненню ОСОБА_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 .

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в рівних частках в розмірі по 23 967,00 грн. з кожного.

Речові докази по справі, а саме:

-відеозапис під назвою XVR_ch2_main_0000_0000, який відкопійовано на DVD-R диск сірого кольору, камінь який було вилучено 27.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення огляду місця події, залишити в матеріалах провадження протягом усього строку його зберігання;

-грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 1 гривня серії Л7877763, дві купюри номіналом 2 гривні серії ТА1315225, серії MB8556191; купюру номіналом 5 гривень серії ЮІ 1207150; купюру номіналом 10 гривень серії ЮВ 6920042; купюру номіналом 50 гривень серії ФЕ 6889509, мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, model 105 Imei: НОМЕР_15 , - повернути ОСОБА_9 ;

-грошові кошти, а саме: 3 купюри номіналом 500 гривень сери ВИ3442364, серії ГА 5700052, серії ВЕ 6279180, одна купюра номіналом 100 гривень серії УК 5740160, одна монета 10 гривень, мобільний телефон марки айфон 5 сірого кольору імеи НОМЕР_16 , - повернути ОСОБА_5 ;

-паспорт серії НОМЕР_17 , виданий на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчення про приписку до призовної дільниці № НОМЕР_8 видане на ім?я ОСОБА_11 , 1995 року народження, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_11 , видане на ім?я ОСОБА_11 , 2 купюри номіналом 100 доларів серії МС03411938A, MX84978002F, чорну сумку з надписами «Армані», які залишено потерпілому ОСОБА_11 на відповідальне зберігання - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_18