Справа № 346/5641/23
Провадження № 1-кп/346/654/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000636 від 07.07.2023 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого немає, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.10.2023 року вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за ч.4 ст.185, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 07.07.2023 близько 14:45 годин перебуваючи в АДРЕСА_2 , в період дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та в подальшому продовженого в останнє Указом Президента України №254/2023 від 02.05.2023, діючи умисно з корисливих спонукань, незаконно проник на територію господарства, що за адресою АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед синьо-білого кольору із надписом «Noxon», вартістю 3967 гривень, який належить неповнолітньому ОСОБА_6 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3967 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що 07.07.2023 року вдень йшов в сусіднє село і почався дощ. Коли він проходив повз подвір`я своєї троюрідної сестри в АДРЕСА_2 без дозволу господарів зайшов на подвір`я і взяв велосипед, на якому поїхав по справах. В цей час ані у дворі, ані в будинку нікого не було. Був затриманий в с.Мишин біля магазину, де повернув працівникам поліції викрадений велосипед. Розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву, в якій просили проводити судовий розгляд кримінального провадження за їх відсутності, не оспорювали фактичні обставини справи, зазначили, що заподіяна матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим, претензій до нього не мають, при призначенні покарання ОСОБА_4 покладалися на розсуд суду.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується письмовими доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 07.07.2023 року з фото таблицею до нього, в ході якого в АДРЕСА_3 поблизу будівельного магазину знаходився дитячий велосипед синьо-білого кольору із надписом «Noxon», біля велосипеду чоловік, який назвав ОСОБА_4 , житель с.Саджавка. В ході огляду місця події вилучено дитячий велосипед,

-висновком експерта від 13.07.2023 року №СЕ-19/109-23/8092-ТВ відповідно до якого ринкова вартість вживаного, справного, без будь-яких пошкоджень велосипеду торгової марки «Noxon» становить 3967,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до ст..66 КК України визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст..67 КК України судом не встановлено.

У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 30 квітня 2021 року в справі № 325/1421/18 зазначено, що питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК), характер діяння і спосіб його вчинення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків (викрадене майно повернуто потерпілому), спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність двох кваліфікуючих ознак та один епізод злочинної діяльності.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, його вік (55 років), сімейний стан (неодружений, утриманців не має), та стан здоров`я, не працює та доходів не має, раніше судимий. При цьому суд враховує, що інкримінований злочин обвинувачений вчинив після вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто в період провадження досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні щодо нього та дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Крім того, суд враховує висновок судово-психіатричного експерта №285/2023 від 21.08.2023 про те, що обвинувачений півтора ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, перебував в стані гострої алкогольної інтоксикації. При цьому на період часу, що відноситься до вчинення інкримінованого злочину перебував і на даний час перебуває в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд враховує також наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку потерпілого та його законного представника, щодо призначення покарання обвинуваченому, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

Разом з цим, беручи до уваги наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого (щире каяття у скоєнні злочину, відсутність тяжких наслідків внаслідок скоєння злочину, добровільне відшкодування завданого збитку) та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ним злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного та обставин справи, позиції потерпілого та його законного представника, які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, а також позицію прокурора висловлену в дебатах щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст..69 КК України, суд вважає за доцільне призначити покарання обвинуваченому нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, із застосуванням ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням того, що інкримінований злочин обвинуваченим було вчинено до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити із застосуванням вимог ч.4 ст..70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Вирішуючи питання про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, суд бере до уваги перебування обвинуваченого під вартою на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 09.07.2023 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 07.07.2023 року, вважає, що строк перебування в умовах попереднього ув`язнення має бути зараховано до строку покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин справи суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати, відповідно до вимог ч.2 п.1 ст.174 КПК України.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України, а саме дитячий велосипед синьо-білого кольору із надписом «Noxon» слід залишити потерпілому.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 року, більш суворим, призначеним ОСОБА_4 цим вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 07.07.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк тримання під вартою з 07.07.2023 до набрання вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 13.07.2023 року (справа № 346/3668/23) на дитячий велосипед синьо-білого кольору із надписом «Noxon».

Речові докази:

- дитячий велосипед синьо-білого кольору із надписом «Noxon» - залишити потерпілому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 717 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя: ОСОБА_1