Єдиний унікальний номер справи 185/2636/17
Провадження № 1-кп/185/52/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 04.01.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, без місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 29.08.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за 185 ч.1 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

3 січня 2017 року приблизно о 23.20 годині обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в спальній кімнаті в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - після спільного вживання спиртних напоїв зі своєю сестрою, свідком ОСОБА_9 та її свекром, потерпілим ОСОБА_10 , образ та висловлювання нецензурною лайкою останнього на адресу його сестри, свідка ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на протиправне позбавлення життя та заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , взяв в руки дерев`яний табурет та, усвідомлюючи протиправність і небезпеку своїх дій, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , умисно завдав не менше двох ударів дерев`яним табуретом по спині потерпілого та одного удару в область лівої скроневої кістки голови останнього. Від нанесених ударів табурет зламався, розлетівшись на бруски. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя та заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 зайшов до кухні, де зі столу взяв ножа, та повернувся до потерпілого ОСОБА_10 , який перебував в цей час в спальній кімнаті, та за допомогою ножа завдав останньому не менше 21 удару в ділянки голови, шиї, обличчя, в область лівої передньобічної поверхні грудної клітини, в область правої частини грудної клітини, в область правого ока потерпілого ОСОБА_10 , після чого, переконавшись в тому, що останній не подає ознак життя, припинив нанесення ударів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05.00 годині від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 помер в КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради».

Своїми умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді:

- відкритої черепно-мозкової травми, дірчастого перелому скроневої кістки ліворуч, ізольованого перелому основи черепу, забою головного мозку, крововиливів під м`які мзкові оболонки, дрібновогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночках мозку, масивних інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці, колото-різаної рани на шкіряних покровах обличчя у проекції внутрішнього кута правового ока з пошкодженням м`яких тканин, правої очниці, малого крила клиновидної кістки ліворуч, твердої мозкової оболонки з наступним повним розривом лівого зорового нерву, м`якої мозкової оболонки та речовини головного мозку; колото-різаної рани на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 6-му міжреберному проміжку з пошкодженням задньої поверхні нижньої долі правої легені; колото-різаної рани на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 4-му міжреберному проміжку без пошкодження легені; колото-різаної рани на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною, м`язів грудної клітини, пристінкової плеври у 4-5 міжреберному проміжку, передньої поверхні верхньої долі лівої легені; колото-різаної рани, що розташована на передній поверхні грудної клітини на 13.5 см до гори від мечоподібного відростку з пошкодженням шкіри з підшкірно-жировою клітковиною , м`язів грудної клітини, грудини, пристінкової плеври у 3-му міжреберному проміжку, передньої поверхні верхньої долі правої легені, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_10 ;

- перелому 7-го ребра по підпахвинній лінії ліворуч з пошкодженням пристінкової плеври, які за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості;

- множинних поверхневих колото-різаних ран обличчя ліворуч та праворуч, на передньо-бічній поверхні шиї праворуч, на задній поверхні грудної клітини, на верхніх кінцівках, котрі починаються колото-різаними ранами та сліпо закінчуються у підлеглих м`яких тканинах на глибину від 0.5 см до 2.5 см, тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на шкіряних покровах обличчя, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної травми тіла, котра супроводжувалась відкритою черпно-мозковою травмою, дірчатим переломом скроневої кістки ліворуч, ізольованим переломом основи черепу, забоєм головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки, дрібновогнищевими крововиливами у речовині головного мозку, темно-червоною рідкою кров`ю у бічних шлуночки мозку, масивними інфільтруючими крововиливами у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч; проникаючими колото-різаними пораненнями обличчя з пошкодженням речовини головного мозку, передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легень, які супроводжувались зовнішньою та внутрішньою кровотечами і ускладнилось гострою крововтратою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що 3 січня 2017 року вранці до роботи він разом з сестрою вжили алкоголь після чого він, відпрацювавши, разом зі знайомим продовжив вживати спиртні напої. Прокинувшись ввечері, приблизно після 19.00-20.00 години він вирішив зайти до сестри ОСОБА_9 та забрати свій візок. Сестра його запросила до кватири, там був чоловік на ім`я ОСОБА_11 , до цього йому незнайомий, також були діти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вони разом сіли за стіл та стали вживати спиртні напої. Зрозумівши, що він вже не тримається на ногах, він вирішив йти додому, одягнувся та взувся. Сестра йому запропонувала залишитись, і він пройшов до спальні, де ліг на підлогу та й заснув. Вночі його розбудили потерпіла ОСОБА_7 разом з невідомими хлопцями, як потім з`ясувалось - братами ОСОБА_14 . Потерпіла наказала цим хлопцям відвести його на кухню з метою, щоб він не підходив до умивальника та не помив руки. Його закрили в кухні до приїзду поліції. Після приїзду співробітники поліції його затримали та привезли до відділу, де тримали до 10.00 години 4 січня. Потім відвезли та провели його огляд на стан сп`яніння. В поліції ніяких змивів з рук не робили, нігтьові пластини не змогли зрізати. 3 січня 2017 року він не бачив потерпілого ОСОБА_10 , будь-яких конфліктів з потерпілим ОСОБА_10 у нього не було, в квартирі до загиблого не підходив. Наявність його біологічних залишків на ножі, який був вилучений з місця злочину, може пояснити тим, що, вживаючи спиртні напої з сестрою ввечері, він, можливо, цим ножем нарізав закуску та брав його до рук. Плями крові на його дублянці могли залишити брати ОСОБА_14 , коли його будили в спальні після того, як перевертали загиблого в іншій кімнаті. Взуття, яке долучене в якості речового доказу, йому не належить. Виявлене його ДНК на черевиках могло залишитись під час того, як він приміряв це взуття в судовому засіданні при розгляді провадження попередньою колегією суддів. Вважає, що вбивство потерпілого ОСОБА_10 могла вчинити його сестра ОСОБА_15 . На досудовому слідстві він обмовляв себе, пояснюючи про конфлікт з потерпілим та завдання йому удару табуретом, оскільки працівники поліції вимагали цього.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що загиблий ОСОБА_10 це її батько, який проживав разом з нею. Її брат, свідок ОСОБА_16 проживав в квартирі батька з ОСОБА_9 та двома дітьми, брат зі співмешканкою пиячили, не працювали. 3 січня 2017 року приблизно о 21.30 годині до її оселі прийшов брат ОСОБА_17 , попросив батька піти разом з ним до квартири, бо його вигнав з квартири брат співмешканки, обвинувачений ОСОБА_5 , з яким його співмешканка ОСОБА_15 вживала спиртні напої. Брат сказав, що боїться обвинуваченого. Батько одягнувся та пішов з братом. Вона лягла відпочивати. Приблизно о 01.00 годині прийшов брат ОСОБА_18 в стані алкогольного сп`яніння та повідомив, що він знайшов батька в квартирі в крові. Вона разом з донькою, сусідами братами ОСОБА_14 та братом ОСОБА_18 направились до квартири батька. Зайшовши в квартиру, вона нікого зі сторонніх не побачила, в маленькій спальній кімнаті на підлозі біля шафи лежав батько, весь в крові, хрипів з ножовими пораненнями на обличчі, був одягнутий у верхній одяг, під головою була подушка, неподалік валялась його шапка. Батько був ще живий, поруч лежав розтрощений табурет та зламана ніжка. Ченцової ОСОБА_19 в квартирі не було. В зальній кімнаті за диваном спав обвинувачений, на ньому була одягнута дублянка. Один з братів його підняв, він був п`яний, брудний, залишків крові вона на ньому не побачила, ушкоджень на ньому також не помітила. Через 10 хвилин після їх приходу в квартиру прийшла ОСОБА_15 з донькою та стала кричати, що «це зробив її брат» ( ОСОБА_5 ). Коли вона зайшла за рушником до ванної кімнати на прохання працівників швидкої, то побачила щойно випраний рушник, з якого було змита кров. Надавши показання поліції, вона з донькою та батьком поїхали до лікарні, де через годину батько помер. Працівникам поліції обвинувачений ОСОБА_5 говорив, що вдарив батька стільцем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що до неї в день заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 приходив його син, свідок ОСОБА_17 , просив зателефонувати батькові та викликати його. ОСОБА_18 не міг потрапити до квартири, був напідпитку. Приблизно о 23.20 годині того ж дня ОСОБА_17 знову приходив до неї та просив викликати поліцію, казав, що батька можуть вбити. Вона викликала поліцію. Через 20 хвилин ОСОБА_18 прийшов ще раз та просив повторно викликати поліцію. Вона побачила, що ОСОБА_17 у дворі перебував, чекав на приїзд поліції. Також вона бачила, що після цього з під`їзду виходило ще двоє осіб чоловічої статті, один з яких був у черевиках жовтого кольору. Приблизно о 03.00 годині вона почула шум та побачила, як виносили тіло загиблого. Про конфлікт між обвинуваченим та ОСОБА_10 їй нічого невідомо, ніяких криків чи галасу з квартири потерпілого в той день вона не чула. Ініціатором усіх конфліктів в сім`ї була ОСОБА_15 , покійний ОСОБА_10 був спокійною людиною, ОСОБА_19 та ОСОБА_17 пиячили, сварились, бились.

Свідок ОСОБА_9 під час допиту повідомила, що в день інкримінованих подій вона разом з співмешканцем ОСОБА_21 та братом, обвинуваченим ОСОБА_5 , вживали спиртні напої. Потім обвинувачений пішов. Ввечері того ж дня вона зустріла брата та запросила додому. Коли вона з братом прийшли до квартири, там був співмешканець та знайомий ОСОБА_18 на ім`я ОСОБА_22 . Вони вчотирьох стали вживати спиртні напої. Потім ОСОБА_17 став сваритись та всіх, виганяти з оселі, вийшов на міжповерхові сходи. Вона разом з братом та ОСОБА_22 продовжили вживати спиртне. Через деякий час до квартир прийшов свекор, потерпілий ОСОБА_10 . Він зайшов до кухні та став на всіх кричати, їй дав ляпасу, брат ОСОБА_5 на це ніяк не відреагував. ОСОБА_10 випив та пішов до своєї кімнати. Вона пішла та поклала молодшу дитину спати, брата поклала в їх спальній кімнаті. В цей момент почула галас. В кімнаті, де лежав на ліжку потерпілий ОСОБА_10 , вона побачила замахи, які робив ОСОБА_22 над останнім. Вона злякалась, обвинуваченого ОСОБА_5 не змогла розбудити, забрала старшу дитину та вибігла з квартири. На вулиці звернулась до продавця з ларька, остання викликала поліцію. Коли повернулась до квартири, двері відчинив ОСОБА_17 , за нею майже одразу зайшли поліцейські. В квартирі вже була потерпіла ОСОБА_7 , чоловіка на ім`я ОСОБА_22 не було. Братові ОСОБА_5 ніяких звинувачень у вчиненому в цей момент не висловлювала. Біля дитячої коляски в коридорі вона знайшла ніж, який вилучили поліцейські. В подальшому на прохання та примушування ОСОБА_23 стала оговорювати брата ОСОБА_5 та надавати викривальні показання стосовно нього, вигороджуючи ОСОБА_22 . В неї ніяких неприязних відносин з загиблим ОСОБА_10 не було, ніяких тілесних ушкоджень чи смерті в цей день потерпілому вона не спричиняла.

Під час повторного допиту свідок ОСОБА_9 підтвердила раніше наданні показання та уточнила, що в день подій вона на протязі дня разом з ОСОБА_21 , братом ОСОБА_24 та хлопцем на ім`я « ОСОБА_11 » вживали спиртні напої. Ввечері до квартири прийшов свекор ОСОБА_10 , став сваритись, виганяти брата та «Дена» з квартири, вдарив її по обличчю, випив спиртного та пішов разом з дітьми до своєї спальні. Коли вона укладала молодшу дитину спати, в кімнаті разом з нею знаходилась старша дочка ОСОБА_25 , яка постійно перебувала поруч, нікуди не виходила. Дочка ОСОБА_12 не могла бачити, що відбувалось в спальні, де перебував потерпілий ОСОБА_10 . Надані дочкою показання щодо спричинення нею ударів ножем ОСОБА_10 треба оцінювати критично, оскільки ОСОБА_12 схильна фантазувати, брехати, вигадувати. Смертельні поранення потерпілому були завдані особою на ім`я « ОСОБА_11 ».

Під час первинного допиту неповнолітній свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що на момент подій вона перебувала в квартирі. Потерпілий ОСОБА_10 , її дід, прийшов до них в гості та перебував разом з нею в кімнаті, вони бавились. В кімнату увійшов обвинувачений ОСОБА_5 разом з її матір`ю, ОСОБА_9 . Вона разом з дідом знаходились на дивані. Обвинувачений став бити діда, скинув його з дивану, вдарив маленьким стільцем, який був поруч з диваном, по голові дідові. Потерпілий ОСОБА_10 лежав на спині на підлозі, вона залишилась сидіти на дивані. Обвинувачений штирхав діда жовтою пластиковою палицею. Потім ОСОБА_9 принесла обвинуваченому ножа, і ОСОБА_5 став завдавати удари потерпілому ножем. Її мати, ОСОБА_15 , завдавала удари діду лише руками, ножем чи іншим предметами мати потерпілого не била. Вона заховалась у куточок та спостерігала за подіями. В той день в квартирі ніякого ОСОБА_27 вона не бачила, в оселі перебували обвинувачений, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , сторонніх осіб не було. Під час допиту неповнолітній свідок ОСОБА_26 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка спричинила смерть потерпілому, надавши вищевказані показання.

У зв`язку зі збоєм під час фіксування проведення судового засідання неповнолітнього свідка ОСОБА_26 було повторно допитано. Неповнолітній свідок змінила раніше надані показання, повідомила, що в день подій перебувала в квартирі, гралась з дідусем ОСОБА_10 в спальній кімнаті. В кімнату зайшов невідомий чоловік, з яким ОСОБА_15 до цього спілкувалась. Це був не обвинувачений, ОСОБА_5 прийшов до їх оселі ввечері. ОСОБА_19 почала кричати на діда, який зробив їй зауваження. ОСОБА_15 пішла до кухні, взяла ніж та стала наносити удари цим ножем в область голови та тулубу потерпілого, скинувши його з дивану. ОСОБА_19 пригрозила їй та сестрі ножем, і вона вибігла з кімнати. Потім знову повернулась назад до діда. Цей невідомий чоловік став бити діда руками, ОСОБА_15 стояла поруч. Табуретом чи стільцем діду не наносили удари. Під час бійки до кімнати заходив ОСОБА_17 , який після цього пішов дивитися телевізор. Невідомий чоловік пішов. Була викликана поліція та швидка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що в січні 2017 року в проміжок часу з 00.30 години до 01.30 години йому на телефон вночі подзвонила потерпіла ОСОБА_7 та попросила прийти до будинку, де проживає її батько. Він прийшов разом з братом ОСОБА_29 . Вони зустрілись з ОСОБА_21 та ОСОБА_30 , останні перебували в стані алкогольного сп`яніння, будь-яких тілесних ушкоджень чи плям крові у ОСОБА_23 він особисто не помітив. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вони закрили на кухні, а самі пройшли до спальні. В кімнаті були розкидані речі, залишки стільця, потеплілий лежав на спині між шафою та диваном, весь був у крові, нічого не говорив, він був ще живим та дихав, при свідомості, на тулубі він побачив ножові поранення. Вони викликали швидку та поліцію. В сусідній кімнаті під столом спав обвинувачений ОСОБА_5 , був одягнутий в дублянку без взуття. На дверній коробці він помітив сліди крові. Обвинуваченого розбудили, він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, був сонний та наляканий, показав їм руки, які були брудними, але не в крові. На обличчі обвинуваченого в області щоки він побачив кров, ніяких тілесних ушкоджень на ОСОБА_5 не було. Обвинуваченого вони також направили до кухні, до загиблого ОСОБА_5 не підходив. Самі залишились біля потерпілого та чекали на поліцію, швидку. В квартирі перебувало ще двоє малолітніх дітей. Багато плям крові було в кімнаті, де знаходився загиблий. В ванній кімнаті він помітив ганчірку у крові та сліди крові у ванній. В квартирі був знайдений кухонний ніж з темним руків`ям, який був «вимитим».

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що точної дати подій не пригадує, взимку вночі зателефонувала потерпіла ОСОБА_7 та повідомила, що її батька побили. Він разом з братом направились до будинку, де відбувались події. При вході до квартири зустрілись з ОСОБА_21 . В одній спальні в крові побачили потерпілого. Він лежав на спині головою до стіни на підлозі, був сильно побитий, хрипів, пошкодження були схожі на порізи, на тілі були ножові поранення. В цій кімнаті дуже багато було плям крові. Також неподалік він побачив стілець чи-то розламаний, чи-то в крові. В сусідній кімнаті були діти та обвинувачений, який спав біля батареї у верхньому одязі: дублянці. Вони його розбудили, ОСОБА_5 був в стані сильного сп`яніння, був наляканий, на дублянці та на обличчі обвинуваченого він помітив сліди крові. Ніяких тілесних ушкоджень на ОСОБА_5 не було. В ванній кімнаті він побачив плями крові, ганчірку з залишками крові, начебто хтось замивав сліди крові. Під час перебування в квартирі був знайдений ніж з залишками крові. ОСОБА_15 вказувала на обвинуваченого та говорила, що це він вбив діда. Слідів крові чи тілесних ушкоджень на ОСОБА_32 він тоді не побачив. Ніхто з присутніх, зокрема ОСОБА_15 , обвинувачений, ОСОБА_17 , - нічого не казали про перебування в цей день сторонніх осіб в квартирі, причетність інших осіб до вбивства. Поки він перебував в квартирі, обвинувачений ОСОБА_5 не підходив до загиблого діда та його не торкався. Після приїзду швидкої вони разом з потерпілим поїхали до лікарні.

Допитана в якості свідка ОСОБА_33 повідомила, що приблизно 5 років була опікуном неповнолітнього свідка ОСОБА_34 . З сім`єю ОСОБА_23 та ОСОБА_35 спілкувалась з 2012 року, сім`я була неблагонадійною. Причину різниці показань неповнолітнього свідка ОСОБА_26 може пояснити залякуванням дитини з боку матері ОСОБА_35 . Про обставини загибелі дідуся ОСОБА_12 їй повідомляла раніше під час спілкування з психологом. Цей фахівець казав, що це не вигадки дівчини. Під час першого допиту в суді вона не висловлювала ніяких зауважень з проводу почутого, нічого не казала, що ОСОБА_12 повідомляє не ті обставини подій, про які розповідала раніше.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_36 суду пояснив, що в даному кримінальному провадження він, працюючи слідчим СВ Павлоградського ВП, здійснював досудове розслідування. Він входив до складу оперативно-слідчої групи, яка виїздила на місце злочину. В подальшому дорученням начальника слідчого відділу проведення досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_10 було доручено йому. Одразу відомості за виявленою подією до ЄРДР були внесені за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Ніяких змін в кваліфікації протягом досудового розслідування не відбулось. Обставин затримання обвинуваченого не пригадує, всі речі які вилучались у останнього були занесені до протоколу. Підтверджує, що огляд трупу потерпілого проводився у відділенні моргу, після чого проводилась судово-медична експертиза ОСОБА_10 . Протокол ним складався під час вказаної слідчої дії, виправлення в часі це механічна помилка, дійсно огляд тривав з 09.30 до 09.50 години 04.01.2017 року, в ході якого були вилучені зрізи з нігтьових пластин. Відібрання біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_5 відбувалось на підставі постанови прокурора, яку ця особа самостійно складала. Ніяких заздалегідь ним заготовлених зразків постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для експертних досліджень не виготовлялось. В протоколі про відібрання зразків для експертизи від 04.01.2017 року ним була зроблена помилка в кваліфікації кримінального правопорушення. ОСОБА_5 під час даних дій добровільно погодився надати зразки піднігтьових зрізів та змивів з долонь обох рук, ніяких заперечень з цього приводу з боку обвинуваченого не було. У разі наявності заперечень для відібрання біологічних зразків передбачений інший порядок їх отримання та звернення з цього приводу до слідчого судді. Дану дію він проводив з 10.00 години до 10.20 години 04.01.2017 року в службовому кабінеті Павлоградського ВП, після того як оглянув труп ОСОБА_10 у відділені моргу. Під час проведення досудового розслідування перевірялись усі можливі причетні до вбивства ОСОБА_10 , зокрема і ОСОБА_15 . Це відбувалось зокрема і на підставі допитів учасників кримінального провадження. Ніякої версії щодо причетності до вбивства або вчинення його особою на ім`я « ОСОБА_11 » - жодний із допитаних учасників, зокрема і сам обвинувачений з захисником, не висловлювали, клопотань про проведення певний слідчий дій з цього приводу не заявляли. Слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_35 проводився ним, стан свідка у нього не викликав сумнівів. Свідок ОСОБА_9 , перебуваючи на місці вчинення злочину, добровільно, без будь-якого примусу відтворила механізм спричинення тілесних ушкоджень загиблому обвинуваченим. Ніяких сумнівів в правдивості свідчень свідка під час слідчої дії у нього не викликало.

У зв`язку зі смертю свідка ОСОБА_16 , судом були оголошені його показання, надані суду під час судового розгляду в іншому складі суду, що відповідає судовій практиці Верховного Суду, висвітленій в постанові від 19.11.2019 у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18).

Так, допитаний в судовому засіданні 16.11.2017 року свідок ОСОБА_16 пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 - це його батько, ОСОБА_15 - його цивільна дружина. 03.01.2017 року ввечері до його квартири прийшов брат його дружини, обвинувачений ОСОБА_5 . Дружина впустила його, вони пройшли до кухні, стали разом вживати спиртні напої. Він в цей момент перебував у своїй кімнаті разом з дітьми. Він намагався вигнати ОСОБА_5 , проте його випхали з квартири. В квартирі залишилась ОСОБА_9 з дітьми та обвинувачений. Він пішов до сестри ОСОБА_7 , щоб покликати на допомогу батька. Разом з батьком вони повернулись до квартири, батько зайшов сам в оселю, а він залишився його чекати в під`їзді. Спочатку чув крики з квартири. Чекав годину-півтори. Підійшовши до дверей квартири, нічого не почув. Зайшовши потихесеньку в оселю, побачив батька в крові, він лежав на правому боці в кімнаті між шафою та ліжком, в руці був телефон у крові. Обвинувачений ОСОБА_5 був в сусідній кімнаті в стані алкогольного сп`яніння, сидів біля телевізора. Він не бачив ОСОБА_9 в той момент, можливо, коли він відходив від будинку та ходив до магазину, дружина вийшла з квартири. Зі слів старшої дочки вона бачила, як обвинувачений ОСОБА_5 бив ножем батька. ОСОБА_9 також йому говорила, що бачила, як батько сперечався з обвинуваченим, останній махав ножем. Дружина замивала кров біля шафи, в інших кімнатах крові не було. Знаряддя злочину бачив, це їх ніж, яким до цього нарізали хліб. Нікого зі сторонніх в квартирі не було під час подій того дня.

У зв`язку з необхідністю встановлення достовірності письмових доказів, судом досліджений:

- витяг з ЄРДР про кримінальне провадження №0000018. Так, 04.01.2017 року о 07.38 годині до ЄРДР Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про злочин, передбачений ст. 115 ч.1 КК України, згідно яких: 04.01.2017 року до чергової частини Павлоградського ВП телефоном надійшло повідомлення від чергової медсестри приймального відділення міської лікарні №4 м.Павлограда про те, що до відділення доставлено гр. ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у виді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, двосторонній пневмоторакс, відкритої черепно-мозкової травми, який від отриманих тілесних ушкоджень помер в реанімаційному відділенні. Особою, якій повідомлено про підозру, зазначений ОСОБА_5 /т.1 а.п.142/.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції судом від прокурора було отримано повний витяг з ЄРДР щодо вказаного вище кримінального провадження та внесення відповідних змін посадовими особами до нього /т.5 а.п.11-14/. Згідно отриманої інформації до ЄРДР слідчим ОСОБА_37 04.01.2017 року були внесені дані про вчинене кримінальне правопорушення за кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України. В подальшому ніяких змін в кваліфікації виявленого кримінального правопорушення за фактом смерті потерпілого ОСОБА_10 не відбувалось.

Судом були дослідженні надані сторонами письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Дорученням начальника СВ Павлоградського РВ ГУНП в Дніпропетровській області від 04.01.2017 року було доручено проведення досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_10 слідчому ОСОБА_38 /т.1 а.п.143/.

Постановою заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 04.01.2017 року було визначено групу прокурорів /т.1 а.п.144/.

Згідно з протоколом огляду місця події від 04.01.2017 року та фототаблицею /т.1 а.п.146-154/, безпосереднім місцем вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину є приміщення квартири АДРЕСА_2 . Зафіксована обстановка після вчинення злочину. В кухонному приміщенні на столі залишки їжі, різний посуд, скляні банки, виявлені ознаки застілля. В ванній кімнаті виявлені плями бурого кольору на умивальнику та фрагмент тканини з залишками рідини бурого кольору. В одній із спальних кімнат біля ліжка на підлозі знайдений ніж з дерев`яною ручкою з залишками рідини бурого кольору. В іншій спальній кімнаті на підлозі зліва від входу виявлена велика пляма бурого кольору, біля якої знайдена подушка в плямах бурого кольору. На підлозі поруч знаходяться три дерев`яні ніжки від табурета та палка, на яких є плями бурого кольору. На дивані знаходилось сидіння від табурета з однією ніжкою. З місця огляду вилучено змиви виявлених речовин бурого кольору, фрагмент тканини з залишками рідини бурого кольору, кухонний ніж з залишками рідини бурого кольору, з якого попередньо зняті мікрочастинки та дактилоплівка з руків`я, три дерев`яні ніжки зі стільця, палка білого кольору, сидіння з ніжкою, відбитки пальців рук, наволочка з залишками рідини бурого кольору.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 04.01.2017 року /т.1 а.п.155-164/, слідчим в приміщенні моргу Павлоградського бюро СМЕ було оглянуто труп потерпілого ОСОБА_10 , на голові та обличчі, на передній поверхні грудної клітини ліворуч та праворуч були виявлені численні рани. При перегортанні на задній поверхні грудної клітини потерпілого праворуч виявлені три рани. На верхніх та нижніх повіках обох очей виявлені крововиливи. На передній поверхні, лівій та правій бічній тулубу множинні садна. На внутрішній поверхні обох долонь в проекції великого пальця встановлені рани. В ході огляду трупа з пальців рук були зрізані та вилучені піднігтьові зрізи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №8 від 02.02.2017 року /т.1 а.п.166-174/, при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлена сумісна травма тіла. Відкрита черепно-мозкова травма, дірчастий перелом скроневої кістки ліворуч, ізольований перелом основи черепу, забій головного мозку, крововилив під м`які мозкові оболонки, дрібновогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночки мозку, масивні інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч. А також проникаючих колото-різаних поранень:

1) що починаються колото-різаною раною на шкіряних покровах обличчя у проекції внутрішнього кута правого ока з пошкодженням м`яких тканин та продовжується у рановий канал, що прямує у напрямку спереду назад, дещо з права на ліво, ззовні у середину, довжиною близько до 8 см, пошкоджуючи на своєму шляху праву очницю, мале крило клиновидної кістки ліворуч, твердої мозкової оболонки з наступним повним розривом лівого зорового нерву, пошкодженням м`якої мозкової оболонки та речовини головного мозку, прямуючи у ліву лобну частку на глибину 2.8 см, де і затухає;

2) колото-різана рана на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч, виявлений раньовий канал довжиною 11.5 см, котрий прямує у напрямку з заду на перед з право на ліво дещо зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 6-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 2х0.5 см, та пошкодженням задньої поверхні нижньої долі правої легені розміром на вході 1х0.4 см, глибиною 1.4 см;

3) колото-різана рана на задньо-бічній поверхні грудної клітини праворуч, виявлений раньовий канал довжиною 8 см, котрий прямує у напрямку з заду на перед, з право на ліво, знизу до гори, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 4-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 1.2х0.2 см, де затухає без пошкодження легені;

4) колото-різана рана на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч, виявлений раньовий канал довжиною 9.5 см, котрий прямує у напрямку з переду назад, з ліва на право, зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, проникаючи далі до лівої плевральної порожнини пошкоджуючи пристінкову плевру у 4-5 міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 1.8х0.5 см, та пошкодженням передньої поверхні верхньої долі лівої легені розміром на вході 1.2х0.3 см, глибиною 1.3 см;

5) колото-різана рана, що розташована на передній поверхні грудної клітини на 13.5 см до гори від мочеподібного відростку, виявлений раньовий канал довжиною 8.7 см, котрий прямує у напрямку з переду назад, з ліва на право та дещо зверху до низу, пошкоджуючи по ходу шкіру з підшкірно-жировою клітковиною, м`язи грудної клітини, грудину, проникаючі далі до правої плевральної порожнини, пошкоджуючи пристінкову плевру у 3-му міжреберному проміжку, з утворенням зяючої щілини розміром 2.1х0.6 см та пошкодженням передньої поверхні верхньої долі правої легені розміром на вході 1.4х0.5 см, глибиною 1.8 см.

А також множинних поверхневих колото-різаних ран обличчя ліворуч та праворуч, на передньо-бічній поверхні шиї праворуч, на задній поверхні грудної клітини, на верхніх кінцівках, котрі починаються колото різаними ранами та сліпо закінчуються у підлеглих м`яких тканинах на глибину від 0.5 см до 2.5 см.

Виявлені тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, дірчастого перелому склепіння та основи черепу, забоєм головного мозку, утворилися прижиттєво від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею у вищезазначену ділянку та проникаючих колото-різаних поранень: обличчя рана з пошкодженням речовини мозку, проникаючих колото-різаних поранень передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням лівої та правої легені, виникли прижиттєво від дії гострого предмету, який володів колото-ріжучими властивостями, та за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Згідно з даними судово-медичного медико-криміналістичного дослідження пошкодження №2 та №3 на шматку шкіри з задньо-бічної поверхні грудної клітини праворуч є колото-різаними ранами і заподіяні сплощеним колото-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини близько 18.5 мм (для рани №3), 26.3 мм (для рани №2), який мав гостре лезо та обух товщиною близько 1.0-1.2 мм. Примітка: ширина клинка і товщина обуха приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри.

Тілесні ушкодження у виді перелому 7-го ребра по підпахвинній лінії ліворуч з пошкодженням пристінкової плеври виникли прижиттєво, від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), за своїм характером відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.

Тілесні ушкодження у виді: поверхневих колото-різаних поранень обличчя, правої бічної поверхні шиї, задньої поверхні грудної клітини, виникли прижиттєво, від дії гострого предмету, який володів колото-ріжучими властивостями, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на шкіряних покровах обличчя, утворилися прижиттєво від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво за короткий проміжок часу до настання смерті потерпілого.

Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від сумісної травми тіла, котра супроводжувалась: відкритою черпно-мозковою травмою, дірчатим переломом скроневої кістки ліворуч, ізольованим переломом основи черепу, забоєм головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, дрібно вогнищеві крововиливи у речовині головного мозку, темно-червона рідка кров у бічних шлуночки мозку, масивні інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких покровів голови у скронево-потиличній ділянці ліворуч та тім`яно-скроневій ділянці праворуч, проникаючі колото-різаними поранення обличчя з пошкодженням речовини головного мозку, передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженням обох легень, які супроводжувались зовнішньою та внутрішньою кровотечами і ускладнилось гострою крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного та додаткових методів дослідження.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво за короткий проміжок часу, який міг вимірюватись секундами, максимум хвилинами, встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень не представляється можливим.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень можливо припустити, що в момент їх отримання розташування потерпілого могло бути різноманітним та змінюватись.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, можливо вказати, що ушкодження у вигляді колото-різаних поранень спричинені не менше як від 21 механічних дій твердого предмету (предметів), який (які) володів колюче-ріжучими властивостями. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого не характерні для спричинення їх власноруч.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_10 етиловий спирт та його сурогати не виявлені.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого №59 КЗ «ПМЛ №4» ДОР» смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 05.00 годині.

Під час затримання обвинуваченого 04.01.2017 року за участі захисника ОСОБА_8 у останнього було вилучено одяг: дублянку чоловічу чорного кольору, брюки чоловічі сірого кольору, светр сірого кольору, черевики світло-сірого кольору, про що було зазначено в протоколі затримання, будь-яких зауважень від учасників дії не надходило /т.1 а.п. 183-186/.

04.01.2017 року о 17.50 годині обвинуваченому ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_8 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 /т.1 а.п.187-189/.

На підставі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків у особи від 04.01.2017 року /т.1 а.п.195/, згідно протоколу отримання зразків /т.1 а.п.196/ 06.01.2017 року у обвинуваченого в присутності захисника ОСОБА_8 були відібрані зразки крові, будь-яких зауважень чи доповнень від учасників дії не надходило.

Відповідно до висновку експерта №75 від 13.01.2017 року, була визначена групова приналежність крові обвинуваченого ОСОБА_5 /т.1 а.п.199/.

Згідно висновку експерта відділення судово-медичної імунології КЗ «ДОБСМЕ» ДОР» №77 від 25.01.2017 року /т.1 а.п.203-205/, на марлевих серветках зі змивами речовини бурого кольору з умивальника, підлоги в спальній кімнаті та на наволочці, що отримані в результаті огляду місця події, - встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_10 , даних про присутність крові обвинуваченого у вказаних слідах не встановлено.

При експертному досліджені вилученого у обвинуваченого одягу: на дублянці та парі взуття встановлена наявність крові людини, що не виключає можливості походження від потерпілого ОСОБА_10 , даних про присутність крові обвинуваченого у вказаних слідах не встановлено, про що було складено висновок №78 від 25.01.2017 року /т.1 а.п.209-212/.

Відповідно до висновку експерта №102 від 01.02.2017 року /т.1 а.п.215-218/, під час дослідження вилучених з місця події дерев`яних ніжок, палки та сидіння табурета, на двох дерев`яних ніжках, одній дерев`яній ніжці від стільця з поперековою дерев`яною палкою встановлена наявність крові та визначений білок людини. Виявлені сліди крові можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 , даних про походження крові на вказаних речових доказах від обвинуваченого не отримано.

Згідно висновку експерта №79 від 26.01.2017 року /т.1 а.п.222-224/, на наданих на дослідження мікрочастинках з вмістом, вилучених з руків`я ножа, виявлена кров людини з домішками поту. При серологічному дослідженні слідів крові з домішкою поту виявлені антигени, які характерні для крові обвинуваченого, що не виключає можливості походження від ОСОБА_5 . Також не виключена можливість домішку крові або поту, або тільки поту у зазначеному об`єкті від потерпілого ОСОБА_10 .

На підставі постанови прокурора від 04.01.2017 року/т.1 а.п.225/ та відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи /т.1 а.п.226/, 04.01.2017 року у обвинуваченого ОСОБА_5 були відібрані зразки піднігтьових зрізів та змивів з долонь рук для проведення експертиз.

Під час проведення судового слідства за клопотанням сторони захисту була проведена судова почеркознавча експертиза стосовно джерела доказу протоколу відібрання зразків для експертизи від 04.01.2017 року, оскільки захисником було заявлено про можливе підроблення підпису обвинуваченого в протоколі.

Так, згідно висновку експерта №5006-21 від 21.12.2021 року, підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Зразки надав» протоколу отримання зразків для експертизи від 04.01.2017 року виконаний ОСОБА_5 /т.4 а.п.205-214/.

Згідно висновку експерта №76 від 24.01.2017 року /т.1 а.п.230-232/, під час проведення досудового розслідування була проведена судово-імунологічна експертиза змивів з правої та лівої долонь рук обвинуваченого ОСОБА_5 . На марлевих серветках зі змивами з рук обвинуваченого встановлена наявність крові людини, яка не виключає можливості походження за рахунок домішку крові від потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експертизи №67 від 30.03.2017 року /т.1 а.п.239-242/, cтосовно обвинуваченого була проведена судово-психіатрична експертиза. Мовою оригіналу « ОСОБА_39 хроническим психическим заболеванием, слабоумием, иным болезненным состоянием психики в период инкриминируемого ему деяния не страдал и в настоящее время не страдает. Обнаруживал ранее и обнаруживает в настоящее время психические и поведенческие расстройства вследствие употребления алкоголя. В период времени, к которому относится инкриминируемое ему деяние, ОСОБА_39 не обнаруживал признаков какого-либо временного болезненного расстройства душевной деятельности. По своему психическому состоянию в тот период времени он мог отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. По своему психическому состоянию в настоящее время испытуемый также может отдавать себе отчет в своих действиях (бездействии) и руководить ими. В применении в отношении него принудительных мер медицинского характера не нуждается».

Згідно висновку експерта №98 від 02.03.2017 року /т.1 а.п.247-249/, препарати ДНК, виділені зі змивів біологічних слідів з кров`ю на руків`ях ножа та з дактилоплівки являють собою суміш ДНК чоловічої статевої приналежності, змішаний генотип якої співпадає з генотипами потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 , тобто ДНК в змивах з руків`я ножа та з дактилоплівки може походити від потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №97 від 01.03.2017 року за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи /т.2 а.п.4-8/, препарати ДНК, виділені зі слідів крові в змиві з правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 , являють собою ДНК чоловічої статевої належності, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ОСОБА_10 , та відмінний від генотипу обвинуваченого ОСОБА_5 . ДНК даних слідів крові в змиві з правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 може походити від потерпілого ОСОБА_10 з ймовірністю не менше 99.99999937%. Препарати ДНК, виділені зі слідів крові в змиві з лівої руки обвинуваченого ОСОБА_5 , являють собою суміш ДНК чоловічої статевої належності, змішаний генотип якої співпадає з генотипами потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 . Тобто ДНК в слідах з кров`ю в змиві з лівої руки обвинуваченого може походити від потерпілого ОСОБА_10 та самого обвинуваченого ОСОБА_5 .

Під час проведення досудового розслідування була проведена судово-криміналістична експертиза пошкоджень на шматку шкіри з задньо-бічної поверхні грудної клітини від трупа ОСОБА_10 про що складено висновок №322-МК від 20.03.2017 року /т.2 а.п.11-15/. Пошкодження №2 та №3 на шматку шкіри з задньо-бічної поверхні грудної клітини потерпілого могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу ножа, вилученого з місця злочину.

Згідно протоколу огляду від 04.01.2017 року /т.2 а.п.16-19/, під час досудового розслідування були оглянуті носильні речі потерпілого ОСОБА_10 : куртка чоловіча чорного кольору з плямами рідини бурого кольору та двома пошкодженнями у вигляді прорізів; чоловічі плавки; чоловічі штани сірого кольору; чоловіча сорочка синього кольору з плямами речовини бурого кольору та двома пошкодженнями ззаду на правій половині у вигляді прорізів, светр чоловічий сірого кольору з плямами речовини бурого кольору та двома пошкодженнями у вигляді прорізів, - та мобільний телефон марки «Самсунг» сіро-чорного кольору /т.2 а.п.16-19/.

Відповідно до висновку експерта №101 від 30.01.2017 року /т.2 а.п.35-38/, на кухонному ножі, що був вилучений з місця злочину, встановлена наявність крові, виявлені епітеліальні клітини та визначений білок людини. Кров на ножі могла походити від потерпілого ОСОБА_10 , даних про походження крові на ножі від обвинуваченого ОСОБА_5 не отримано.

Під час проведення досудового розслідування слідчим було проведено слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_9 , проведення якого було зафіксовано за допомогою відеокамери. Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року /т.2 а.п.85-90/ та переглянутого відеозапису цієї слідчої дії, свідок ОСОБА_9 добровільно в присутності понятих та експерта розповіла про події, які відбувались 03.01.2017 року, та на місці злочину в квартирі АДРЕСА_2 вона показала механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 . Так, свідок ОСОБА_9 показала, що в квартирі на момент приходу потерпілого ОСОБА_10 знаходились вона, обвинувачений та діти, нікого іншого не було. Потерпілий ОСОБА_10 зробив їй та обвинуваченому зауваження в нецензурній формі, після чого пішов до своєї кімнати. Обвинувачений пройшов за ОСОБА_10 , вона та діти також зайшли до спальні загиблого. Обвинувачений став наносити удари по голові та тулубу потерпілого, стягнувши його з дивану. Не виключає, що удари ОСОБА_5 міг спричинити дерев`яним стільцем, «проламавши голову» потерпілому. Після чого брат ОСОБА_5 побіг до кухні, звідки приніс кухонного ножа. Вона разом з дітьми перебувала на дивані, закрила очі дітям. Вона побачила, що обвинувачений сів зверху на потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на спині на підлозі, та став наносити ОСОБА_10 удари. Вона бачила приблизно 7 помахів руки з ножем. Куди приходились удари, вона не бачила, оскільки на обвинуваченому та потерпілому був одягнутий верхній одяг, можливо це був тулуб, плече чи голова. Померлий намагався чинити опір, прикривався руками. Вона злякалась, обвинувачений пригрозив їй, щоб вона його не викрила. ОСОБА_5 заховався в кімнаті, потерпілий ОСОБА_10 хрипів. Вона поклала молодшу доньку до ліжка, а зі старшою дочкою вибігла на вулицю, де намагалась викликати швидку та поліцію. Коли повернулась додому, то в квартирі вже був її співмешканець ОСОБА_17 з потерпілою. Ганчірка з РБК та залишки РБК в ванній кімнаті, на її думку, це дії обвинуваченого, який намагався змити кров після злочину. Диск з записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 постановою слідчого від 06.01.2017 року /т.2 а.п.91/ визнано речовим доказом.

Відповідно до висновку експерта №100 від 30.01.2017 року в піднігтьовому вмісті обох рук обвинуваченого ОСОБА_5 наявності крові не встановлено, знайдені клітини епідермісу, які не придатні для цитологічного дослідження /т.2 а.п.114-115/.

Під час дослідження піднігтьового вмісту з обох рук потерпілого ОСОБА_10 була встановлена наявність крові, знайдені клітини середнього, глибокого шарів епідермісу, походження яких, згідно висновку експерта №99 від 30.01.2017 року, може походити від самого потерпілого ОСОБА_10 . Даних про походження крові та клітин в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_10 від обвинуваченого ОСОБА_5 не отримано /т.2 а.п.117-120/.

Під час судового розгляду на підставі ухвали суду у обвинуваченого 29.01.2021 року було відібрано зразки слини для проведення експертизи, про що складено протокол отримання зразків /т.4 а.п.26/.

Згідно висновку експерта від 30.09.2021 року, на наданих на дослідження черевиках (вилучене взуття у обвинуваченого) встановлено наявність клітин з ядрами, які є змішаними, походять ніж від двох осіб, містять домінуючі генетичні ознаки та належать особі чоловічої генетичної статті. Домінуючі генетичні ознаки клітин з ядрами на черевиках збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 . Генетичні ознаки клітин з ядрами на дерев`яній ніжці не містять генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_5 . Крім того, на наданих на дослідження експертові ганчірці, сидінні та ніжках від табурета, що були вилучені з місця злочину, наявні клітини з ядрами, проте генетичні ознаки цих клітин не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК /т.4 а.п.167-179/.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_40 підтвердила складений нею висновок за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, під час якої були виявлені генетичні ознаки обвинуваченого ОСОБА_5 на взутті, що було вилучено після інкримінованих подій у обвинуваченого. На решті речових доказів були виявлені клітини з ядрами, проте встановити генетичні ознаки цих клітин не виявилось можливим у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК. При дослідженні черевиків нею досліджувались внутрішні поверхні та місця захвату, де і були виявлені генетичні ознаки в клітинах з ядрами обвинуваченого ОСОБА_5 на обох черевиках. Зовнішня поверхня черевиків є більш контактною, тому там ДНК може бути в маленькій кількості. Метою даного дослідження було виявлення саме генетичних ознак клітин з ядрами, дослідження слідів крові та інших речей в межах даної експертизи не проводилось. Ганчірка з залишками РБК зазнала гнильних пошкоджень, тому виявити на ній ДНК було неможливо.

Висновок експертів судової психологічної експертизи від 20.09.2023 року, згідно яких за результатами психологічного дослідження з використанням поліграфа у обвинуваченого ОСОБА_5 реакції:

- «які свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 спричиняв удари табуретом, ножем ОСОБА_10 03.01.2017 року, в результаті яких настала смерть останнього, та бажав його смерті, не виявляються»;

- «які свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину змивав зі свого тіла та зі свого одягу сліди крові в ніч з 3 на 4 січня 2017 року, не виявляються»;

- «які свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 бачив, як спричиняла ОСОБА_9 удари табуретом, ножем ОСОБА_10 03.01.2017 року, в результаті яких настала смерть останнього, не виявляються»;

- «які свідчать про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 бачив, як спричиняла особа чоловічої статті на ім`я « ОСОБА_11 » удари табуретом, ножем ОСОБА_10 03.01.2017 року, в результаті яких настала смерть останнього не виявляються».

Відсутність значущих фізіологічних реакцій на значущі стимули відносно подій 03-04 січня 2017 року може свідчити про те, що у пам`яті ОСОБА_5 можуть бути відсутні спогади про подію у зв`язку з перебуванням під час неї в стані алкогольного сп`яніння /т.5 а.п.187-199/.

Судом були досліджені речові докази в даному кримінальному провадженні:

- змиви зі слідами РБК з умивальника в ванній кімнаті, ганчірка зі слідами РБК з ванної, змиви зі слідами РБК з підлоги в спальній кімнаті, наволочка зі слідами РБК, три дерев`яні ніжки від табурета зі слідами РБК, сидіння з однією дерев`яною ніжкою від табурета, кухонний ніж зі слідами РБК, мікрочастини з руків`я кухонного ножа, що визнанні постановою слідчого від 04.01.2017 року речовим доказом /т.1 а.п.182/.

- дублянка чоловіча чорного кольору, брюки чоловічі сірого кольору, светр чоловічий сірого кольору, черевики світло-сірого кольору речі, в яких був одягнутий обвинувачений; куртка чорного кольору, светр сірого кольору, сорочка синього кольору, плавки чоловічі, штани сірого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» - речі потерпілого ОСОБА_10 , зрізи країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_10 , зрізи країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_5 , зразки крові ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_5 , що визнанні постановою слідчого від 26.03.2017 року речовим доказом /т.2 а.п.20-22/.

Згідно протоколу огляду від 04.01.2017 року /т.2 а.п.16-19/, слідчим о 04.45 годині в приймальному відділені міської лікарні були оглянуті носильні речі потерпілого ОСОБА_10 : куртка чоловіча чорного кольору з плямами рідини бурого кольору та двома пошкодженнями у вигляді про різів; чоловічі плавки; чоловічі штани сірого кольору; чоловіча сорочка синього кольору з плямами речовини бурого кольору та двома пошкодженнями ззаду на правій половині у вигляді прорізів, светр чоловічий сірого кольору з плямами речовини бурого кольору та двома пошкодженнями у вигляді прорізів, - та мобільний телефон марки «Самсунг» сіро-чорного кольору /т.2 а.п.16-19/.

Вказану слідчу дію було проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно витягу з кримінального провадження /т.1 а.п.142/ відомості про вчинений злочин, передбачений ст.115 ч.1 КК України, за фактом спричинення смерті ОСОБА_10 були внесені до ЄРДР лише о 07.38 годині 04.01.2017 року.

Стаття 214 КПК України передбачає, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Колегія суддів, аналізуючи наданий стороною обвинувачення доказ: протокол огляду речей потерпілого, - приходить до висновку, що вказаний доказ був отриманий не в порядку, встановленому КПК України, тому є недопустимим доказом у відповідності вимог ст.86 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого про його непричетність до спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 та звинувачення у вчиненні вбивства сестри ОСОБА_9 , співставляючи ці показання з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 , а також з показаннями потерпілої, свідків, та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що вказані показання обвинуваченого є способом захисту останнього від висунутого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та намаганням ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, а показання потерпілої, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінюючи показання обвинуваченого про його непричетність до спричинення 03.01.2017 року тілесних ушкоджень та смерті потерпілому ОСОБА_10 , не спілкування цього дня з загиблим, - колегія суддів дійшла висновку про їх неспроможність та нелогічність, непослідовність, виходячи з наступного.

Безпосередніми очевидцями подій були сестра обвинуваченого - свідок ОСОБА_9 , неповнолітня онука загиблого - свідок ОСОБА_26 .

Двічі допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання, в яких спростувала показання обвинуваченого про його не спілкування з загиблим та підтвердила, що в день отримання потерпілим ОСОБА_10 смертельних тілесних ушкоджень в квартирі стався конфлікт, в ході якого потерпілий виганяв її та обвинуваченого з квартири, вдарив її по обличчю в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 . Колегія суддів вважає, що саме ця обставина і стала причиною (мотивом) подальшого побиття та завдання обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень покійному ОСОБА_10 та спричинення йому смерті. В своїх показаннях свідок ОСОБА_9 звинуватила у смерті потерпілого ОСОБА_10 невідому особу на ім`я « ОСОБА_11 », про якого спочатку зазначав обвинувачений ОСОБА_5 в своїх показаннях в суді.

Двічі допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_26 надала різні показання: вперше дівчинка в подробицях описала спричинення смертельних тілесних ушкоджень її дідові ОСОБА_10 обвинуваченим за допомогою ножа, вказала на останнього під час допиту, заперечувала присутність в їх квартирі в день злочину незнайомих осіб та непричетність до смерті діда її матері свідка ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_12 змінила показання та розповіла про спричинення ножових поранень дідові її матір`ю ОСОБА_9 , при цьому свідком всього був її батько ОСОБА_17 .

Очевидцем подій, що передували смерті потерпілого ОСОБА_10 , був його син, свідок ОСОБА_16 .

Під час допиту іншим складом суду свідок ОСОБА_16 спростовував показання обвинуваченого та повідомляв, що 03.01.2017 року його співмешканка ОСОБА_9 разом з братом ОСОБА_5 вживали спиртні напої. В ході його спроби вигнати обвинуваченого з квартири, ОСОБА_19 та обвинувачений випхали його з квартири та не пускали. Він звернувся до батька за допомогою, і вони вдвох повернулись до квартири. Всередину оселі зайшов батько, він залишився чекати на нього в під`їзді, чув крики з квартири. Коли він зайшов в квартиру, то в спальній кімнаті знайшов батька в крові на підлозі, а в сусідній кімнаті побачив ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, інших осіб в квартирі не було. Під час допиту свідок ОСОБА_16 повідомляв, що старша дочка ОСОБА_12 (неповнолітній свідок ОСОБА_26 ) розповідала йому, що бачила, як саме обвинувачений завдавав ударів ножем загиблому ОСОБА_10 , а співмешканка ОСОБА_15 говорила, що потерпілий конфліктував з обвинуваченим, і вона бачила, як ОСОБА_5 робив замахи ножем в бік потерпілого. Свідок ОСОБА_16 категорично заперечував присутність сторонніх осіб в квартирі в день смерті батька.

Допитані свідки ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , потерпіла ОСОБА_7 , які не були очевидцями подій, проте потрапили першими на місце злочину, одноголосно зазначали на присутність в квартирі лише ще живого потерпілого з тілесними ушкодженнями та обвинуваченого в верхньому одязі, при цьому брати ОСОБА_14 вказували на наявність слідів крові на дублянці та обличчі обвинуваченого, тобто спростували показання обвинуваченого в частині появи та виявленні слідів крові потерпілого на його одязі та причетність до цього братів. За показами вказаних свідків та потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_5 не допускали до тіла загиблого, утримували до приїзду поліції, таким чином обвинувачений після його виявлення в квартирі до загиблого не підходив та його не торкався. Потерпіла ОСОБА_41 підтвердила показання брата, свідка ОСОБА_16 , що останній приходив в день подій до їх оселі та просив допомоги у батька, оскільки брата з квартири вигнала ОСОБА_15 саме разом з обвинуваченим ОСОБА_5 , якого ОСОБА_17 побоювався. Потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_31 показали, що, перебуваючи на місці злочину в день подій, вони почули від ОСОБА_35 звинувачення на адресу саме обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному вбивстві ОСОБА_16 , а потерпіла ОСОБА_41 повідомила, що обвинувачений зізнався поліцейським, що спричиняв потерпілому удари стільцем, при цьому обвинуваченого до цього ніхто не примушував.

З місця вчинення злочину був вилучений ніж. За висновком криміналістичної експертизи саме цим ножем були спричинені тілесні ушкодження та смерть потерпілому ОСОБА_10 . На вказаному знарядді злочину були знайдені біологічні сліди обвинуваченого та його ДНК.

Проведена судово-молекулярна експертиза на змиві з правої руки обвинуваченого після злочину встановила наявність препаратів ДНК, генотип яких співпадає з генотипом потерпілого ймовірністю не менше 99.9 %. В змиві з лівої руки обвинуваченого встановлена наявність препаратів ДНК, змішаний генотип яких співпадає з генотипами ОСОБА_10 та обвинуваченого. Проведена судово-цитологічна експертиза змивів з рук обвинуваченого також встановила наявність крові людини, яка не виключає можливості походження за рахунок домішку крові від потерпілого ОСОБА_10 .

Щодо заявлених стверджень захисника про те, що у обвинуваченого були незаконно вилучені біологічні зразки у виді зразків піднігтьових зрізів з пальців рук та змивів з долонь рук одразу після злочину у зв`язку з тим, що захисник при цій дії не був присутнім, а в протоколі відібрання зразків підпис не обвинуваченого, та показання обвинуваченого про те, що в нього ніхто не вилучав зрізи нігтьових пластин - колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 110 КПК України, отримання зразків для експертизи це самостійна процесуальна дія, а не слідча, що проводиться стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи для обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 КПК України, при цьому в якості особи, у якій відбираються зразки, може бути не лише підозрюваний. Єдиною підставою для отримання таких зразків є постанова прокурора, що здійснює досудове розслідування. У разі відсутності добровільної згоди особи на відібрання біологічних зразків - це питання вирішується слідчим суддею, судом. У ч.3 ст.245 КПК містяться відповідні гарантії, встановлені законодавцем саме для відбирання біологічних зразків у особи, а саме у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160166 КПК, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово. Аналогічні висновки викладені в постанові ВС від 14.07.2020 у справі № 318/1411/18 (провадження № 51-138км20).

Згідно Постанови Верховного Суду від 02.04.2020 року в справі №415/1864/14 (провадження №51-6004 км19) участь захисника при відібрані біологічних зразків для експертизи не є обов`язковою.

04.01.2017 року обвинувачений ОСОБА_5 о 10.00 годині добровільно надав зразки піднігтьових зрізів з пальців рук та змивів з долонь рук, про що свідчить протокол слідчого /т.1 а.п.226/, підставою проведення цієї процесуальної дії стала постанова прокурора від 04.01.2017 року /т.1 а.п.225/.

В подальшому 04.01.2017 року о 17.50 годині обвинуваченому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, що відповідно до вимог ст.49 та ст. 52 КПК стало підставою для обов`язкової участі захисника. Вказані обставини були підтверджені показами свідка ОСОБА_36 , який здійснював досудове розслідування в цьому кримінальному проваджені. Вказаний свідок ОСОБА_36 під час допиту пояснив наявність виправлень в протоколі огляду трупу ОСОБА_10 , який проводився до відібрання біологічних зразків у обвинуваченого.

Для перевірки позиції сторони захисту щодо підроблення підпису обвинуваченого в протоколі відібрання зразків для експертизи, а саме змивів з рук та зразків нігтьових пластин, була проведена судово-почеркознавча експертиза, яка підтвердила справжність підпису ОСОБА_5 в протоколі. Тобто біологічні зразки обвинуваченого, на підставі яких були проведені численні експертизи, були отримані в законний спосіб.

Будь-яких порушень добровільного відібрання біологічних зразків у обвинуваченого для проведення експертизи, колегія суддів не вбачає.

Згідно висновків криміналістичних експертиз на дублянці та взутті, вилучених у обвинуваченого після вчинення злочину, була встановлена наявність крові потерпілого.

Відповідно до проведеної судово-молекулярної експертизи на взутті обвинуваченого, приналежність якого сторона захисту категорично заперечує, були виявлені клітини з ядрами, домінуючі ознаки яких збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_5 . Тобто взуття зі слідами крові потерпілого, що було вилучено у обвинуваченого, належить саме ОСОБА_5 .

Заявлені клопотання захисника про визнання недопустимими висновків криміналістичних експертиз речових доказів, вилучених, на його думку, з істотним порушенням норм кримінального процесуального права, та як «плодів отруйного дерева» є надуманими. Тому колегія суддів розцінює це як черговий обраний спосіб захисту обвинуваченого.

Дослідженні висновки криміналістичних експертиз є належними та допустимими доказами, що відповідають вимогам КПК України.

Під час дослідження психічного стану обвинуваченого комісією експертів був встановлений факт свідомості ОСОБА_5 в момент вчинення злочину, будь-яких ознак тимчасового чи постійного розладу психічної діяльності останнього експерти не виявили. В період часу інкримінованого діяння за висновком експертизи обвинувачений перебував у стані простого алкогольного сп`яніння.

За клопотанням сторони захисту під час судового розгляду була проведена судова психологічна експертиза з використанням поліграфа, яка також підтвердила відсутність значущих фізіологічних реакцій на значущі стимули відносно подій 03-04 січня 2017 року, що може свідчити про те, що у пам`яті обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні спогади про подію у зв`язку з перебуванням під час неї в стані алкогольного сп`яніння, що не доводить непричетності обвинуваченого до умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 .

Покази потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_42 , ОСОБА_28 логічні та послідовні, підтверджуються іншими доказами, що зібрані за кримінальним провадженням. Будь-яких підстав для обмови обвинуваченого у вказаних осіб колегія суддів не вбачає. Ці покази суд приймає за основу при постановлені вироку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 підтвердила факт приходу ОСОБА_16 в вночі в день подій з проханням викликати поліцію, ОСОБА_18 казав, що батька можуть вбити. Вона бачила як ОСОБА_16 біля будинку на вулиці чекав на приїзд поліції, тим самим підтвердила факт відсутності вказаної особи в квартирі в момент вбивства потерпілого, та спростувала показання неповнолітнього свідка ОСОБА_26 в частині того, що спричинення смерті свідком ОСОБА_9 потерпілому (діду) відбулось в присутності свідка ОСОБА_16 . Також свідок ОСОБА_20 після останнього приходу ОСОБА_23 бачила вихід з будинку двох осіб чоловічої статті, одного в черевиках жовтого кольору, проте не вказувала, що ці особи були в квартирі, де сталось вбивство потерпілого. Самого конфлікту, в ході якого були нанесені тілесні ушкодження та настала смерть ОСОБА_10 свідок ОСОБА_20 не бачила. Вона не підтвердила факту перебування в квартирі, де стались події, сторонньої особи на ім`я « ОСОБА_11 » та спричинення ним смерті потерпілому, як і не підтвердила спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 його невісткою, свідком ОСОБА_9 . Покази свідка ОСОБА_20 логічні та послідовні, підтверджуються іншими доказами за кримінальним провадженням, тому колегія суддів приймає ці покази за основу при постановлені вироку.

Допитана свідок ОСОБА_9 звинуватила у смерті потерпілого ОСОБА_10 невідому особу на ім`я « ОСОБА_11 ». При цьому викривальні покази стосовно брата, обвинуваченого ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування вона надавала за проханням співмешканця ОСОБА_23 , вигороджуючи незнайомого чоловіка. До вказаних показань свідка ОСОБА_9 колегія суддів відноситься критично та не приймає за основу при ухвалені вироку, оскільки остання є рідною сестрою обвинуваченого та намагається захистити останнього від висунутого обвинувачення. Вказані показання спростовуються зібраними доказами в кримінальному провадженні.

При перегляді запису слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 добровільно на місці злочину розповіла та показала про події, в ході яких настала смерть потерпілого ОСОБА_10 , вказуючи, що смертельні тілесні ушкодження були спричинені саме обвинуваченим ОСОБА_5 . Крім того, вказаний свідок під час слідчої дії нічого не повідомляє про наявність в квартирі в день інкримінованих подій особи на ім`я « ОСОБА_11 » та спричинення смерті ОСОБА_10 цією особою.

Допитаний слідчий ОСОБА_36 , який проводив досудове розслідування, повідомив, що слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_9 , проводився за місцем вчинення злочину, остання відтворювала обставини події добровільно, послідовно, тому сумнів в її показаннях у нього не виникло. Крім того, під час досудового розслідування перевірялись різні версії злочину та причетність до цього інших осіб. Під час проведення досудового розслідування жодний з допитаних учасників події не повідомляв про перебування в момент злочину особи на ім`я « ОСОБА_11 ».

Проведений зі свідком ОСОБА_9 слідчий експеримент одразу наступного дня після вчинення злочину, під час якого остання під відеофіксацію чітко показує механізм завдання обвинуваченим ОСОБА_5 ударів стільцем, а потім ножем по голові та тулубу потерпілого, який повністю збігається з висновками проведеної судово-медичної експертизи трупу потерпілого, виявленими тілесними ушкодженнями у потерпілого, висновками щодо положення тіла в момент отримання тілесних ушкоджень, кількості травмуючи дій та знаряддя злочину. Свідок ОСОБА_9 під час слідчого експерименту відтворює механізм спричинення смерті потерпілому обвинуваченим та навіть вказує на пластикову палицю, про яку зазначала в первинних показах неповнолітня свідок ОСОБА_25 , як на одне із знарядь вчинення злочину, що використовував обвинувачений, намагаючись спричинити ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Переглянутий відеозапис слідчої дії за участі свідка ОСОБА_9 не містить зупинок чи переривань, запис не містить погроз або примусу, підказок з боку учасників слідчого експерименту, свідок проявляє обізнаність з обставинами злочину, добровільно та вільно відтворює обстановку, проявляючи природні емоції.

Доводи свідка ОСОБА_9 про застосування до неї тиску під час слідчого експерименту є безпідставними та фактично викликані суто бажанням заперечити відомості, встановлені на ранніх етапах кримінального провадження, ще до узгодження з обвинуваченим чи його захисником лінії захисту. При цьому жодні докази застосування тиску з боку покійного свідка ОСОБА_16 відсутні, а тому така позиція свідка викликана виключно її бажанням допомогти близькій особі уникнути кримінальної відповідальності та в жодному випадку не свідчить про невідповідність даних, зафіксованих у ході слідчого експерименту.

Під час промови в судових дебатах в додаток до раніше вказаного захисником обвинуваченого було заявлено про недопустимість як доказу протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що під час проведення вказаної слідчої дії свідок не відтворювала обставини та механізм спричинення смертельних тілесних ушкоджень потерпілому, а фактично відбувався її допит під відеозапис.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), в постанові палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.02.2021 року (справа №664/317/17, провадження №51-5195км20), легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження. При цьому показання учасника кримінального провадження необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Зазначену слідчу дію було проведено 6 січня 2017 року з метою перевірки й уточнення відомостей про подію, що сталася 3 січня 2017 року в присутності свідка ОСОБА_9 , за участі понятих та експерта, з безперервною фіксацією слідчого експерименту на відеокамеру, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, до протоколу долучений запис слідчої дії. Всім учасникам, зокрема свідку роз`яснені їх права та обов`язки, надавалась можливість надати свої зауваження, заперечення чи висловити про наявність тиску. Протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 6 січня 2017 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статтям 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст.240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю свідка, та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо неправомірного отримання відомостей від свідка ОСОБА_9 у ході слідчого експерименту. Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст.86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст.87 цього Кодексу, для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом.

Враховуючи процесуальне призначення і мету проведення слідчого експерименту, заперечення сторони захисту у суді певних відомостей, які слідчий перевіряв або уточнював за участю свідка ОСОБА_9 під час такої слідчої дії, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу результатів слідчого експерименту. Аналогічні висновки були зроблені ВС в постанові від 13.12.2021 року в справі № 229/3291/20 (провадження № 51-2902км21)

Слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_9 суд бере за основу при постановлені вироку, оцінюючи протокол слідчої дії саме як самостійне джерело доказу кримінального провадження.

Під час повторного допиту обвинувачений ОСОБА_5 звинуватив в смерті ОСОБА_10 свою сестру, свідка ОСОБА_9 , обґрунтувавши це неприязними відносинами між нею та покійним, наявністю майнових претензій на квартиру. Захисник обвинуваченого в якості спроможності сестри обвинуваченого, свідка ОСОБА_9 на вбивство неодноразово посилався на факт засудження свідка ОСОБА_9 за спричинення через рік інкримінованих подій тяжких тілесних ушкоджень, в результаті яких настала смерть співмешканця останньої, свідка ОСОБА_16 . Судом ретельно була перевірена дана версія, повторно допитана свідок ОСОБА_9 , досліджені письмові докази. Для з`ясування всіх обставин судом був допитаний слідчий ОСОБА_43 . Він повідомив, що під час досудового розслідування перевірялись різні особи на причетність до вчинення злочину. Ніяких доказів вчинення ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення не було здобуто. Отримані висновки експертиз, особливо за результатами судово-молекулярних досліджень знаряддя злочину; біологічних зразків обвинуваченого, отриманих після вчинення злочину; одягу обвинуваченого, на якому виявлені сліди крові потерпілого, - в категоричній формі вказують на причетність до вбивства саме обвинуваченого.

Допитана неповнолітній свідок ОСОБА_26 суду повідомила про спричинення смерті дідові, потерпілому ОСОБА_10 , різними особами: спочатку обвинуваченим, потім змінила показання та звинуватила свою матір, свідка ОСОБА_9 , у смерті потерпілого. До вказаних показань суд відноситься критично, оскільки показання щодо спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 свідком ОСОБА_9 в присутності свідка ОСОБА_16 нічим не підтверджуються, не збігаються з іншими доказами кримінального провадження, суперечать отриманим показанням свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , свідка ОСОБА_9 на слідчому експериментові, висновкам експертиз.

Під час судових дебатів захисником було заявлено про недопустимість протоколу огляду трупа від 04.01.2017 року /т.1 а.п.155-164/ з тих підстав, що в протоколі виправлений час проведення огляду, що вказує на ознаки фальсифікації. Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_36 пояснив, що огляд трупу потерпілого проводився у відділенні моргу, після чого проводилась судово-медична експертиза ОСОБА_10 . Під час вказаної слідчої дії ним одразу складався протокол, виправлення в часі це механічна помилка, дійсно огляд тривав з 09.30 до 09.50 години 04.01.2017 року, в ході якого були вилучені зрізи з нігтьових пластин потерпілого. Вказана слідча дія була проведена у відповідності вимог ст.238 КПК України. Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону судом під час дослідження цього доказу не було встановлено.

Крім того, захисником було заявлено про незаконність відібрання 04.01.2017 року зразків крові у обвинуваченого, оскільки в постанові прокурора зазначений інший слідчий, ніж той який здійснив це вилучення.

Колегія суддів дослідила витяг з кримінального провадження /т.1.а.п.142/ та доручення про проведення досудового розслідування про створення групи слідчих для проведення досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_10 /т.1 а.п.143/. Згідно цих документів для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження була залучена слідча група, до складу якої входило два слідчих СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області: ОСОБА_36 та ОСОБА_44 . Відповідно до протоколу про відібрання зразків для експертизи від 06.01.2017 року /т.1 а.п.196/ слідчий ОСОБА_36 в присутності захисника ОСОБА_8 відібрав зразки крові у обвинуваченого. Будь-яких зауважень в момент проведення цієї процесуальної дії, зокрема з боку захисника, не було.

В промові в судових дебатах захисником було постановлено питання сумнівності речових доказів, оскільки вилучені в ході слідчих дій та в подальшому визнанні речовими доказами предмети не оглядались слідчим, відсутні будь-які протоколи. Виходячи зі змісту ст.223 КПК України, слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. В ході проведення огляду місця події, трупу потерпілого, затримання обвинуваченого, отримання біологічних зразків для експертизи були вилучені та в подальшому визнані речові докази. Будь-якої потреби перевіряти вже отримані докази та оглядати у слідчого на стадії досудового розслідування не було, клопотання стороною захисту оглянути речові докази на стадії досудового розслідування не заявлялись.

Стратегія захисту обвинуваченого, обрана його захисником, під час розгляду даного кримінального провадження звелась до того, що під час досудового розслідування до органу, що уповноважений проводити досудове розслідування, жодні клопотання, скарги або заяви, зокрема з приводу встановлення та перевірки причетності інших осіб до вчинення злочину, перегляду речових доказів, проведення додаткових експертиз, зауваження з приводу порушення права на захист, - не подавались та не заявлялись. Саме під час судового розгляду сторона захисту стала стверджувати про певну фальсифікацію доказів органом досудового розслідування разом з прокурором, порушення прав обвинуваченого на захист, причетність до вчинення злочину інших осіб, перетворюючи судове слідство на досудове розслідування викладених обставин. Судом було встановлено, що обвинувачений був забезпечений захисником одразу після вчинення злочину з 04.01.2017 року та саме цей захисник продовжив захист ОСОБА_5 в судовому засіданні до завершення судового слідства, щонайменше двічі Регіональний центр з надання правової допомоги призначав цього захисника для захисту обвинуваченому за призначенням. З викладеного наявний логічний висновок: сторона захисту мала можливість одразу ще на стадії досудового розслідування, не втрачаючи доказів, провести повноцінне розслідування, яке би врахувало би всі версії захисника та обвинуваченого. За весь час розгляду провадження в суді жодної заяви про вчинене кримінальне правопорушення стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 поліцейськими чи прокурорами до компетентного органу, що уповноважено проводити досудове розслідування, так і не було подано ні обвинуваченим, ні його захисником.

Судом були ретельно перевірені всі викладені версії обвинуваченого та захисника: причетність до вчинення злочину особи на ім`я « ОСОБА_11 », причетність до вбивства свідка ОСОБА_9 , належність обвинуваченому взуття, що визнано речовим доказом, належність крові на ганчірці, яка вилучена з місця злочину; підроблення підпису в протоколі відібрання біологічних зразків у обвинуваченого; психічний стан обвинуваченого, тощо.

Постановлені захисником в промові в судових дебатах питання, на кшталт:

- що за ганчірка в ванній кімнаті з залишками крові і хто замивав кров на місці злочину та коли;

- чому в піднігтьовому змісті обвинуваченого відсутня кров потерпілого при такій кількості тілесних ушкоджень на потерпілому;

- чому не були зроблені змиви з обличчя обвинуваченого у разі її наявності, на що вказав один з братів ОСОБА_14 ;

- чому для проведення судово-медичних експертизи, коли досліджувались знаряддя злочину, біологічні зразки потерпілого, предмети зі слідами злочину з місця його вчинення, - орган досудового розслідування не надавав біологічні зразки свідка ОСОБА_9 або покійного свідка ОСОБА_16 , для перевірки їх непричетності до вбивства потерпілого, -

є риторичними питаннями, бо захисник намагається отримати відповідь в суді, а не під час проведення слідчих дій, тоді, коли частина доказів втрачена, а інша частина цих доказів по декілька разів досліджена.

В пункті 22 зазначено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного при розгляді кримінальних проваджень проти життя та здоров`я особи.. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Таким чином, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику про злочини проти життя та здоров`я особи», аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілої та свідків, оцінюючи та зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, колегія суддів приходить до висновку, що 03.01.2017 року у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння в квартирі потерпілого ОСОБА_10 , на ґрунті образи останнім його сестри - свідка ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на вбивство потерпілого. Реалізуючи злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , використовуючи спочатку в якості знаряддя злочину дерев`яний табурет, завдав потерпілому не менше двох ударів по його тілу та голові, від чого табурет зламався та став непридатним для доведення злочинного умислу до кінця, що змусило обвинуваченого взяти з кухні ножа та повернутись до потерпілого. Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений саме на позбавлення життя потерпілого, обвинувачений ОСОБА_5 спричинив не менше 21 удару ножем в життєво важливі органи потерпілого ОСОБА_10 : голову, верхню частину тулубу, завдавши тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких останній помер в реанімаційному відділенні. Наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_5 саме на спричинення смерті потерпілому свідчить поведінка обвинуваченого; знаряддя злочину: табурет та ніж; життєво-важливі органи потерпілого, куди наносились удари голова та тулуб; кількість ударів та виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого; залишення потерпілого після спричинення смертельних тілесних ушкоджень без кваліфікованої медичної допомоги.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії особливо тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також невизнання останнім своє вини, відсутність будь-якого каяття.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, характеру та способу його вчинення, знаряддя злочину, кількості спричинених ударів, настання в результаті вчинення непоправних наслідків у вигляді смерті потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, відсутності з боку обвинуваченого засудження своїх дій та його ставлення до вчиненого, відсутності пом`якшуючих покарання обставин, наявності обтяжуючих покарання обставин, - свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого, а також про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання його злочинній діяльності неможливо без його ізоляції від суспільства, тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, з урахуванням вимог ст.416 КПК України, яка не допускає посилення покарання у разі скасування попереднього вироку не у зв`язку з необхідністю посилення покарання. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року, за яким був засуджений за ст.185 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, та із застосуванням ст.75 КК України був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік, колегія суддів вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим вироком від 29.08.2016 року за правилами складання покарань, передбаченими ст.72 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з 04.01.2017 року був обраний та продовжений у вигляді тримання під вартою до 15.07.2022 року, коли був змінений на особисте зобов`язання.

До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, та була чинною на момент ув`язнення обвинуваченого під час досудового розслідування), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015 року, висновку правової позиції ВПВС від 06.06.2018 року, попереднє ув`язнення ОСОБА_5 з 04.01.2017 року до 15.07.2022 року, має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обвинувальному акті прокурором заявлено, що під час проведення досудового розслідування проводилась судово-дактилоскопічна експертиза, вартість якої складає 703.68 грн.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки будь-яких документів, які підтверджують вартість проведення криміналістичної експертизи, та сам висновок вказаної експертизи, в суді не було досліджено, то колегія суддів вважає за необхідне відмовити у стягненні з обвинуваченого непідтверджених процесуальних витрат на проведення криміналістичної експертизи.

Разом з тим в ході проведення судового розгляду були поведені: судова почеркознавча експертиза в Дніпропетровському НДІСЕ МЮУ, вартість якої складає 8237.28 грн. /т.4 а.п.215/, судова молекулярно-генетична експертиза в Запорізькому НДЕКЦ МВС України, вартістю 11302.66 грн. /т.4 а.п.180/, судова психологічна експертиза в Київському НДІСЕ МЮУ, вартістю 14338.80 грн. /т.5 а.п.186/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз загалом 33878.74 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 9 (дев`ять) місяців.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року та за правила складання покарань, передбачених ст.72 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 04.01.2017 року до 15.07.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з тим, що строк попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах кримінального провадження, дорівнює фактично призначеному йому покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обраний особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 33878.74 гривень.

Речові докази:

- дублянку чоловічу чорного кольору, брюки чоловічі сірого кольору, светр чоловічий сірого кольору з полосою попереду білого кольору, черевики світло-сірого кольору, передані на збереження до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю;

- куртку чорного кольору, светр сірого кольору, сорочку синього кольору з полосами біло-сірого кольору, плавки чоловічі, штани сірого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг», передані на збереження до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю;

- змиви зі слідами речовини бурого кольору з умивальника в ванній кімнаті, ганчірку зі слідами речовини бурого кольору з ванної, змиви зі слідами речовини бурого кольору з підлоги в спальній кімнаті, сидіння з однією дерев`яною ніжкою від табурета, кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, мікрочастини з руків`я кухонного ножа, зрізи країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_10 , зрізи країв нігтьових пластин з пальців обох рук ОСОБА_5 , зразки крові ОСОБА_5 , змиви з рук ОСОБА_5 , передані на збереження до камери збереження речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили знищити;

- диск DVD «Verbarim» з записом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3