ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3006/23 Номер провадження 11-кп/814/2631/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ( відеоконференція)

обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)

та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст судового рішення.

Цією ухвалою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 , ч. 1 ст. 111-2 КК України

-продовжено строк тримання під вартою на 60 днів , тобто до 07 грудня 2023 року включно .

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави продовження строку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді захисники в інтересах обвинуваченого подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та у разі встановлення підстав постановити нову, якою частково задовольнити клопотання прокурора, визначивши заставу як альтернативний запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що стороною обвинувачення не додано жодного документи на обґрунтування клопотання, . Саме клопотання не містить посилання на докази, якими воно підтверджується.

У клопотання відсутні відомості про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Захисник зазначає, що ризики переховування від суду та можливого впливу на свідків з боку ОСОБА_7 можливо нівелювати покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі визначення суми застави, як альтернативного запобіжного заходу.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер, який має вади здоров`я. Протягом останніх років неодноразово звертався за медичною допомогою (необхідні докази долучено до матеріалів під час розгляду клопотання).

На даний стан здоров`я ОСОБА_7 постійно погіршується. Стороні обвинувачення відомі вказані факти, оскільки вони були предметом дослідження під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, проте сторона обвинувачення не вжила заходів до встановлення стану здоров`я ОСОБА_7 та не з`ясувала можливість надання йому допомоги в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Зазначені обставини залишились поза увагою суду

Не взято до уваги судом той факт, що ОСОБА_7 має велику кількість нагород як Державних, так і міжнародних, а також місцевого рівня, користується величезним авторитетом серед місцевих мешканців, що підтверджується відповідними матеріалами, копії яких долучено до заперечення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить змінити ухвалу суду та застосувати щодо ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти обов`язки , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 без визначення альтернативного запобіжного заходу, суд не дотримався норм ст. 183 КПК України, чим істотне порушив вимоги кримінального процесуального закону, що згідно зі ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

На думку захисника не визначення застави є правом суду лише при обранні запобіжного заходу. При розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний був визначити розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 09.10.2023 р. посилаючись не те, що повний текст ухвали не був направлений йому , як захиснику, ні в письмовій формі, ні в електронному вигляді, а тому він апеляційну скаргу подав поза межами строку на апеляційне оскарження з незалежних від нього причин.

- скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити. Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Жодного підтвердження в матеріалах справи на підтвердження обвинувачення не має і не може бути навіть виходячи з посилань прокурора.

Зокрема, відсутні будь-які обґрунтовані та допустимі джерела процесуальних доказів щодо добровільної передачі м`яса худоби та/або транспортних засобів.

Абсурдним за своєю суттю є звинувачення у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням у виді засіву власних посівних площ та отримання дозволу й паливно-мастильних матеріалів для себе.

Обґрунтування ж прокурором добровільності подачі заяви про взяття на податковий облік під умовою можливості подальшої роботи та збереження власного майна ОСОБА_7 саме по собі виключає винність дій останнього.

Клопотання прокурора не містить жодного обґрунтування з посиланням на матеріали справи, щодо того, що вказані у клопотанні ризики не можуть бути усунуті шляхом будь якого іншого запобіжного заходу .

Суб`єктом звернення не наведено жодного конкретного мотиву та доказу, який би свідчив про те, що в разі необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_7 буде ухилятися від слідства та суду або чинити тиск на свідків.

Позиція учасників судового провадження.

Захисники та обвинувачений підтримали апеляційні скарги та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що копію ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 не отримав і не був ознайомлений з її змістом колегія суддів не вважає, що адвокат ОСОБА_10 пропустив строк для апеляційного оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 331 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд з`ясував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також з урахуванням того, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, при наявності яких приймалося рішення про застосування та продовження запобіжного заходу, не змінились, дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та про недостатність застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється зокрема і у вчиненні, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, зважаючи на суворість покарання, яке може бути призначено судом у разі доведення його винуватості, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в тому числі, його віку, стану здоров`я, майнового стану та статусу ( є депутатом місцевої ради та одним з найбільших підприємців в регіоні), неможливості завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, дійшов обґрунтованого висновку, що по справі продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1 , 3 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Посилання апелянтів про відсутність ризиків та недоцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу, за таких умов, є необґрунтованими.

Усі встановлені судом дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 враховані про ухваленні рішення належним чином. Водночас даних про неможливість утриманні ОСОБА_7 під вартою за станом здоров`я, матеріали провадження не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Враховуючи , що у даному конкретному випадку стороною захисту не спростовано наявність ризиків переховування ОСОБА_7 від суду та впливу на свідків, продовження щодо ОСОБА_12 найсуворішого запобіжного заходу з урахуванням вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, є виправданим.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд обгрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні , що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183, ст. 331 КПК України.

Посилання захисника щодо наявності обов`язку суду визначити заставу при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу не ґрунтується на нормах закону, оскільки, згідно з положеннями ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, що у даному випадку судом дотримано.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є законною, обґрунтованою та умотивованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом клопотання прокурора щодо ОСОБА_7 , які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4