Справа № 445/1263/23
Провадження № 1-кп/445/184/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 06.06.2023року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000168 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Золочів Золочівського району Львівської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх та осіб непрацездатного віку немає, з середньою спеціальною освітою, одружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, воєнного стану (який неодноразово продовжувався, останній раз до 18.08.2023), а також проведенням на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022, на території України загальної мобілізації, та розуміючи про обов`язок передбачений ст.65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним, добровільно не з`явився в Золочівський районний територіальний центр комплектування на відправлення для проходження військової служби.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно довідки за результатами медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.03.2023 №1714/7, 31 березня 2023 року у встановленому законом порядку був належним чином повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби, однак ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 19 квітня 2023 року до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав, щиро розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65, 67 КК України та розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, які згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, встановлених санкцією ст. 336 КК України, - у вигляді позбавлення волі. Одночасно суд,вважає за можливе та доцільне застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, тобто звільнити його від призначеного покаранняу вигляді позбавлення воліз випробуванням та покластина нього обов`язки, визначені у ст.76 КК України.

Згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому, та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, психологічного стану.

Обставини, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, спосіб життя, оточуюча його обстановка, відношення обвинуваченого до вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що згідно ст.17Закону України«Про виконання рішень із застосування практики Європейського Суду з правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, - суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку - 23 жовтня 2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1