ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6146/23 Номер провадження 11-сс/814/1022/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу представника власника майна- адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000205 від 06.05.2022,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт з позбавленням права відчуження на автомобіль марки «AUDI» моделі «Q7», білого кольору, реєстраційний номер (державний номерний знак) НОМЕР_1 , VIN-номер: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Автомобіль марки «AUDI» моделі «Q7», білого кольору, реєстраційний номер (державний номерний знак) НОМЕР_1 , VIN-номер: НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання під зберігальну розписку власнику ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно може бути відчужене з метою уникнення покарання та вважав за необхідне накласти на нього арешт.

В апеляційній скарзі представник власника майна-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Зазначає, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_7 , купівлю якого вона довірила своєму брату ОСОБА_9 .

Вказує, що у клопотанні прокурора про накладення арешту на автомобіль не міститься жодних відомостей про використання його ОСОБА_8 у своїй злочинній діяльності.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в апеляційний суд не з`явились, попередньо надіславши клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №00000205 від 06.05.2022 за ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.190, ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.1 ст.209 КК України.

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.1 ст.209 КК України.

01.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави було проведено санкціонований обшук автомобіля марки «AUDI» моделі «Q7», білого кольору, на якому на той час ще був реєстраційний номер, (державний номерний знак) НОМЕР_3 . В ході обшуку було виявлено та вилучено автомобіль марки «AUDI» моделі «Q7», білого кольору, реєстраційний номер (державний номерний знак) НОМЕР_3 , VIN-номер: НОМЕР_2 .

01.06.2023 вилучений автомобіль постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , визнано речовим доказом.

05.09.2023 прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави з клопотанням про арешт вищевказаного майна, мотивуючи своє клопотання необхідністю збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

06.09.2023 слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт на вище вказане майно .

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких представник власника майна просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, не підтвердуються матеріалами справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення. Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті оскільки, з наданого суду прокурором ОСОБА_11 клопотання вбачається, що 26.09.2023 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 скеровано на розгляд до Київського районного суду м.Полтава.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна-адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна- ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 06 вересня 2023 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4