ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції надані матеріали справи у кримінальному провадженні №0000948 від 15.03.2023р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 жовтня 2023 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено частково та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обчислюючи строк з 31.10.2023 року, з правом внесення застави.

Одночасно для забезпечення належного виконання обов`язків, передбачених КПК України, визначено ОСОБА_6 заставу в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 окремі обов`язки, які передбачені п.1-3 ч. 5 ст.194 КПК України.

На вказане рішення суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить розглянути його апеляційну скаргу та змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Вважає, що підозра є необґрунтованою, а прокурором не наведено нових обставин, за яких обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ризики, на які вказує прокурор, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

ЄУНСС:727/9406/23 Головуючий в 1-ій ін-ції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/444/23 Головуючий в апеляційній ін-ції: ОСОБА_1

Категорія: в порядку КПК України

Стверджує, що у нього немає реальних підстав та причин переховуватись від суду, оскільки він є інвалідом ІІІ-ї групи та на його утриманні знаходиться онкохворий батько.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали суду першої інстанції та вимоги апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи, які в ній викладені, думку прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив рішення районного суду залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи, наведені в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Шевченківському районному суді м. Чернівці перебуває кримінальне провадження №0000948 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.311, ч.1 ст.313, ч.1 ст.263 КК України.

31 жовтня 2023 року під час судового провадження у суді першої інстанції запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжено.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а тому, з урахуванням особи обвинуваченого, з метою запобігання вказаним ризикам, йому слід продовжити строк дії запобіжного заходу.

Із таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки судом під час розгляду клопотання прокурора були в повній мірі досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, перевірено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати і вони виправдовують тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 331 KПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку колегії суддів, районний суд правильно врахував те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, крім того, обвинувачений ніде не працює й щодо нього на розгляді у Шевченківському районному суді м. Чернівці перебуває інше кримінальне провадженні №0000169 за ч. 1 ст. 122 КК України, що свідчить про те, що він схильний до систематичного вчинення кримінальних правопорушень, а отже об`єктивно продовжують існувати ризики переховування його від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також не зменшився й інший ризик, передбачений у ст.177 КПК України, зокрема, незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 з метою зміни показів про обставини злочину.

На переконання колегії суддів жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, твердження апелянта про недоведеність ризиків, які зазначені у клопотанні прокурора, є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Колегія суддів вважає, що прийняте судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім цього, відповідно до практики ЄСПЛ, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Із врахуванням зазначеного вище є безпідставним доводи обвинуваченого про можливість зміни йому запобіжного заходу та призначення запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Що стосується доводів апелянта про те, що підозра, яка пред`явлена йому, необґрунтована та не підтверджується доказами, наявними у справі, то такі є безпідставними, оскільки останньому пред`явлено обвинувачення й обвинувальний акт надійшов на розгляд суду першої інстанції, у ході якого судом має здійснюватись оцінка доказів у провадженні, повноти обвинувачення, доведеності вини, фактичних обставин справи, тощо.

Твердження апелянта про те, що на його утриманні перебуває хворий батько враховані апеляційним судом, проте такі не свідчать про істотне зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак такі не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції, та вважає, що застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або звільнення обвинуваченого з-під варти не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 376, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3