УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене в ході обшуку майно.
Досудовим розслідування встановлено, що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року
№ 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 року № 2101-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 18.08.2023 року.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженого законом України від 03.03.2022 року № 2105-ІХ постановлено, в тому числі:
- оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізацію);
- мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва;
- призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами;
- Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації;
- місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України .
У відповідності до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (зі змінами та доповненнями):
П. 1 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки);
П. 7 Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя;
П. 8 Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства;
П. 9 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі:
- здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
П. 11 Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення:
- здійснюють приписку допризовників до призовних дільниць;
- розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , іншими військовими формуваннями;
- організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом;
- беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві;
- сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників;
- здійснюють формування команд призовників для організованого їх відправлення на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної АДРЕСА_1 та Севастополя;
- організовують з визначеною періодичністю проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;
- оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
П. 13 Керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 безпосередньо підпорядковується керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної
АДРЕСА_1 та Севастополя та є прямим начальником для особового складу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (зі змінами та доповненнями), призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ (зі змінами та доповненнями):
- громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
- під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) або у строки, визначені командирами військових частин.
Так, досудовими слідством встановлено, що приблизно у середині серпня 2023 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах та місці, виник умисел на шахрайське заволодіння майном свого знайомого ОСОБА_8 . З цією метою, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 зателефонував останньому та в ході телефонної розмови повідомив неправдиву інформацію про те, що він нібито був у ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та від свого знайомого йому стало відомо про формування ІНФОРМАЦІЯ_5 групи з двадцяти осіб, яка формується для виконання військових завдань на час дії воєнного стану на території України та до складу якої повинні були увійти колишні та діючі спортсмени, яким зокрема є ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що серед перших п`ятнадцяти осіб, які вже увійшли до складу вказаної групи він зокрема бачив прізвище ОСОБА_8 та його знайомого ОСОБА_11 .
У подальшому, наприкінці серпня 2023 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_8 , під час телефонної розмови, повідомив останньому про наявність у нього знайомих з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , які за грошову винагороду в сумі від 1000 (одна тисяча) до 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США за кожну особу можуть надати допомогу ОСОБА_8 та його знайомому у позитивному вирішенні питання щодо не призову останніх до лав Збройних сил України під час мобілізації та дії воєнного стану на території України.
В дійсності брати ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , не мали наміру вирішувати питання щодо не призову ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації, а лише мали намір ввести в оману ОСОБА_8 та заволодіти його коштами.
Так, у листопаді 2023 року, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_8 про можливі негативні наслідки не надання неправомірної вигоди службовим особам територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вирішення питання щодо непризову останнього на військову службу під час мобілізації.
В подальшому, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на підбурювання потерпілого ОСОБА_8 до надання їм неправомірної вигоди для подальшої передачі вказаної неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 , а в дійсності маючи умисел на заволодіння вказаними коштами, неодноразово повідомляв потерпілого про можливість та необхідність вирішення зазначених вище питань із ТЦК та СП.
Крім того, 21.11.2023 року ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі еквівалентній 1000 (одна тисяча) доларів США але не менше 38 000 гривень за непризов потерпілого на військову службу під час мобілізації.
24.11.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 знаходячись біля будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, особисто повідомили ОСОБА_8 , що у разі отримання ними для подальшої передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 обумовленої суми грошових коштів в розмірі 38 000 гривень, останні фактично приберуть дані потерпілого з бази оповіщення осіб територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саму особову справу ОСОБА_8 відкладуть до справ осіб, якими вже виповнилося 60 років та які не підлягають призову на військову службу, що убезпечить ОСОБА_8 від подальшого призову під час мобілізації.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на підбурювання потерпілого ОСОБА_8 до передачі їм грошових коштів, під приводом подальшого надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 за вчинення дій з використанням наданого їм службового становища, а саме за непризов ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації, 01.12.2023 року приблизно об 11 год. 15 хв., знаходячись біля будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 38 000 гривень під приводом подальшого надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 за вчинення вказаними особами дій з використанням службового становища, а саме непризов ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації.
В дійсності, отриманими грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_9 заволоділи та намірів передавати їх будь-кому з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якості неправомірної вигоди, не мали.
Таким чином ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , здійснили підбурювання до надання потерпілим ОСОБА_8 неправомірної вигоди службовим особам.
Згідно клопотання, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, яке кваліфікується як підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, приблизно у середині серпня 2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, розробили план направлений на шахрайське заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 .
Так, досудовими слідством встановлено, що приблизно у середині серпня 2023 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах та місці, виник умисел на шахрайське заволодіння майном свого знайомого ОСОБА_8 . З цією метою, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , зловживаючи довірою ОСОБА_8 зателефонував останньому та в ході телефонної розмови повідомив неправдиву інформацію про те, що він нібито був у ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та від свого знайомого йому стало відомо про формування ІНФОРМАЦІЯ_5 групи з двадцяти осіб, яка формується для виконання військових завдань на час дії воєнного стану на території України та до складу якої повинні були увійти колишні та діючі спортсмени, яким зокрема є ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що серед перших п`ятнадцяти осіб, які вже увійшли до складу вказаної групи він зокрема бачив прізвище ОСОБА_8 та його знайомого ОСОБА_11 .
У подальшому, наприкінці серпня 2023 року, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_8 , під час телефонної розмови, повідомив останньому про наявність у нього знайомих з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , які за грошову винагороду в сумі від 1000 (одна тисяча) до 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США за кожну особу можуть надати допомогу ОСОБА_8 та його знайомому у позитивному вирішенні питання щодо не призову останніх до лав Збройних сил України під час мобілізації та дії воєнного стану на території України.
В дійсності брати ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , не мали наміру вирішувати питання щодо не призову ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації, а лише мали намір ввести в оману ОСОБА_8 та заволодіти його коштами.
Так, у листопаді 2023 року, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_8 про можливі негативні наслідки не надання неправомірної вигоди службовим особам територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вирішення питання щодо непризову останнього на військову службу під час мобілізації,
В подальшому, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на підбурювання потерпілого ОСОБА_8 до надання їм неправомірної вигоди для подальшої передачі вказаної неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 , а в дійсності маючи умисел на заволодіння вказаними коштами, неодноразово повідомляв потерпілого про можливість та необхідність вирішення зазначених вище питань із ТЦК та СП.
Крім того, 21.11.2023 року ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі еквівалентній 1000 (одна тисяча) доларів США але не менше 38 000 гривень за непризов потерпілого на військову службу під час мобілізації.
24.11.2023 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 знаходячись біля будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, особисто повідомили ОСОБА_8 , що у разі отримання ними для подальшої передачі службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 обумовленої суми грошових коштів в розмірі 38 000 гривень, останні фактично приберуть дані потерпілого з бази оповіщення осіб територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саму особову справу ОСОБА_8 відкладуть до справ осіб, якими вже виповнилося 60 років та які не підлягають призову на військову службу, що убезпечить ОСОБА_8 від подальшого призову під час мобілізації.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на підбурювання потерпілого ОСОБА_8 до передачі їм грошових коштів, під приводом подальшого надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 за вчинення дій з використанням наданого їм службового становища, а саме за непризов ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації, 01.12.2023 року приблизно об 11 год. 15 хв., знаходячись біля будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 38 000 гривень під приводом подальшого надання неправомірної вигоди службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 за вчинення вказаними особами дій з використанням службового становища, а саме непризов ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації.
В дійсності, отриманими грошовими коштами ОСОБА_14 та ОСОБА_9 заволоділи та намірів передавати їх будь-кому з числа службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якості неправомірної вигоди, не мали.
Таким чином 01.12.2023 року приблизно об 11 год. 15 хв., ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 38 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке кваліфікується як заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
05.12.2023 року, в порядку положень 11 глави КПК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.
Так, згідно інформації співробітників 6 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області до вказаної схеми надання неправомірної вигоди службовим особам за вирішення питання щодо непризову ОСОБА_8 на військову службу під час мобілізації може бути причетний заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
04.12.2023 року слідчим слідчої групи СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду
Слідчий вказує, що вилучені під час проведення обшуку речі та документи підлягають детальному огляду у кримінальному провадженню, зокрема із залученням спеціалістів у галузі комп`ютерно-технічних досліджень та інших знань, а також можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження чи підтверджують причетність особи до вчинення інших злочинів.
Крім того, за результатами аналізу вилучених документів, а також, у разі необхідності проведених судових експертиз, орган досудового слідства зможе перевірити факт можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення злочинів, у яких підозрюються брати ОСОБА_7 та ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, вказані речі та документи мають важливе значення для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення усіх важливих обставин вчинення злочину.
05.12.2023 року в рамках даного кримінального провадження вищезазначені речі, предмети, чорнові записи та грошові кошти визнані речовим доказом та відповідно, з метою їх збереження, підлягають арешту.
Приймаючи до уваги те, що вилучені в ході проведення обшуку вищезазначені документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення речових доказів у даному кримінальному проваджені, для їх збереження і подальшого використання з метою доказування обставин злочину, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти на них арешт, відповідно до вимог ст. 170 КПК України.
Тому посилаючись на вищевикладене, слідчий просить накласти арешту на речі, грошові кошти та документи, які були вилучені 04.12.2023 року, за місцем мешкання заступника начальника начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .
У судовому засідання слідчий підтримав клопотання та просив накласти арешт на виявлене та вилучене в ході обшуку майно.
Власник майна ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти клопотання та просили в його задоволенні відмовити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, ОСОБА_17 , виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
За приписами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зазначені строки звернення до суду слідчим дотримано.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні слідчий послався на те, що арешт вказаного майна необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, про що в тому числі свідчить винесена ним постанова про визнання речових доказів від 05.12.2023 року.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 3 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, а тому майно (окрім грошових коштів ОСОБА_4 в розмірі 1400 грн.; шкіряного чохла з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина»; одинадцять тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США), на яке слідчий просить накласти арешт, належне ОСОБА_4 , підпадає під ознаки ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речових доказів, і вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження та є достатні підстави вважати, що вказані об`єкти, які є предметом вчинення злочину, можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені, відчужені, конфісковані за вироком суду.
Наведені слідчим докази, які дають достатні підстави вважати, що майно, на яке просив накласти арешт слідчий (окрім зазначеного вище), підлягає детальному огляду у кримінальному провадженню, зокрема із залученням спеціалістів у галузі комп`ютерно-технічних досліджень та інших знань, а також може зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження чи підтверджують причетність особи до вчинення інших злочинів.
Крім того, за результатами аналізу вилучених документів, а також, у разі необхідності проведених судових експертиз, орган досудового слідства зможе перевірити факт можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення злочинів, у яких підозрюються брати ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , а тому накладення на них арешту в рамках цього кримінального провадження є необхідним.
Вилучені, відповідно до протоколу обшуку речі та документи підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.
Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків , які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.
Разом з цим, в арешті майна на грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 1400 грн.; шкіряний чохол з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина»; одинадцять тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, слід відмовити
оскільки в клопотанні зазначене обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на його важливе значення для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення усіх важливих обставин вчинення злочину.
Водночас, в частині вказаного вище майна слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення недоведену мету та підстави про накладення арешту на майно, які передбачені ст.ст. 98, 100, 170 та 171 КПК України. Формальне посилання на статті закону, а також те, що грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 1400 грн.; шкіряний чохол з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина»; одинадцять тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США нібито має важливе значення для проведення повного та неупередженого досудового розслідування та встановлення усіх важливих обставин вчинення злочину не відповідає дійсності, та є лише припущенням слідчого, тобто останнім жодним чином не підтверджено документально, що зазначено майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що вказане майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій.
Під час розгляду клопотання встановлено, що вилучений шкіряний чохол з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина», знаходився у володінні ОСОБА_18 на підставі посвідчення про відрядження від 17.11.2023 року та перебували згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17.11.2023 року № 407дск.
Слідчим в судовому засіданні не доведено необхідності такого виду арешту на вилучені грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 1400 грн., шкіряний чохол з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та одинадцять тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, та не надано обґрунтованих доводів та доказів що вказане майно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні, не доведено значення вказаних предметів у якості речових доказів, а також щодо можливості у подальшому їх конфіскації на підставі вироку суду тощо, отже вони підлягають поверненню власнику (володільцю).
Таким чином, оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, які матиме накладення арешту на майно, слідчий суддя, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 167, 170-179, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт на виявлене та вилучене майно, вилучене 04.12.2023 року, за місцем мешкання заступника начальника начальника відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме:
- мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A02S, номер моделі SM-A 025F/DS, серійний номер НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 , з надписом в налаштуваннях «користувач ОСОБА_16 », з прописаним в налаштуваннях номером НОМЕР_4 ;
- sim картка з надписом «Київстар НОМЕР_5 », sim картка з логотипом оператора мобільного зв`язку «МТС» та цифрами на ній НОМЕР_6 ;
- карта пам`яті «Apacer» 32 GB;
- флеш накопичувач обгорнутий ізолентою зеленого кольору;
- флеш накопичувач чорного кольору який має назву «Apacer»;
- п`ять аркушів паперу різного розміру, які містять вільні зразки почерку ОСОБА_4 ;
- системний комп`ютерний блок у металевому корпусі чорного кольору з надписами на тильній стороні Kinghun, який використовується ОСОБА_4 та містить месенджер «Телеграм» ОСОБА_4 ;
- записний блокнот з рукописними записами ОСОБА_4 .
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Повернути власнику (володільцю) ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме:
- вилучені грошові кошти в розмірі 1400 грн.;
- шкіряний чохол з металевим магазином, який містить 20 бойових набоїв до пістолету «Стечкина» та металевий магазин який містить 16 бойових набоїв до пістолету «Стечкина»;
- одинадцять тисяч доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали невідкладно вручити слідчому та власнику (володільцю) майна.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Арешт майна може бути скасований в порядку ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1