Справа № 591/7983/23
Провадження № 1-кс/591/162/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Захисник звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що 13 вересня 2023 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт на автомобіль, який раніше був вилучений під час огляду місця ДТП. На думку заявника, потреба в арешті відпала, оскільки позбавлення права користування наведеним майном створює труднощі в його життєдіяльності та в житті його близьких осіб, тому просив скасувати арешт майна.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено та не заперечено сторонами, що 13 вересня 2023 року по кримінальному провадженню № 0000403, було накладено слідчим суддею арешт на автомобіль «Заз Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , належний заявнику, та який був вилучений раніше, в зв`язку з причетністю до події ДТП.

Підтвердження закінчення досудового розслідування по наведеному провадженню, суду надано не було.

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

З досліджених матеріалів вбачається, що вилучення зазначеного майна та накладення арешту на нього вмотивовувалось в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, але на думку суду заявником в достатній мірі не обґрунтовано того, що вилучене майно, в розумінні ст. 98 КПК України, втратило своє доказове значення в справі.

Це вбачається з того, що надані суду матеріали, а також характеристики арештованого майна свідчать про те, що зазначений заявником автомобіль безпосередньо стосується обставин справи за фактом ДТП, досудове розслідування стосовно якого триває, а участь автомобіля в пригоді залишає на ньому певні сліди, які є невід`ємними від нього, що виключає втрату значення для справи цього майна, оскільки воно є джерелом доказів і в подальшому не виключається можливість повторного його дослідження (так само як і не виключається можливість проведення експертних досліджень), а також необхідність пред`явлення суду, тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що потреби кримінального провадження, зокрема, які зумовлюють необхідність збереження в належному стані речових доказів (враховуючи невід`ємність пошкоджень від самого майна) та можливість їх повторного дослідження в подальшому, переважають над особистими потребами особи, а передача такого майна володільцю та можливе його використання не гарантують в повній мірі збереження в належному стані доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна (автомобіля «Заз Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 ) по кримінальному провадженню № 0000403, відмовити.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1