УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання заступника начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000648 від 14.04.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.212, ч.5 ст.426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 за №0000648 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.212, ч.5 ст.426-1 КК України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Одесі, на початку 2023 року, але не пізніше 09.03.2023, більш точний час досудовим слідством встановити не виявилось можливим, придбав в Турецькій Республіці товарно-матеріальні цінності у вигляді LED-ліхтарів марки «Almina» та «Fujita» в кількості 20 160 од.

Пунктом пропуску, через який буде ввозитись вказаний товар (предмети) ОСОБА_6 обрано пункт пропуску «Орлівка» митний пост «Орлівка» Одеської митниці.

В один із днів березня 2023 року, але не пізніше 09.03.2023, більш точну дату та час встановити в ході досудового слідства не виявилось за можливе, для забезпечення транспортування та супроводження вказаного вантажу з Турецької Республіки до України було обрано іноземного суб`єкта господарювання - LOGЭTRANS ОСОБА_7 (Акціонерне підприємство «ЛОГІТРАНС ЛОДЖІСТІК»), місцезнаходження головного офісу: Турецька Республіка, Картал/Стамбул, район Есентепе, проспект Джевізлі Д-100, Південна сторона, Сіте Картал Візійон, блок Д, номер 13/83, яке є власником 100 відсотків частки статутного капіталу підприємства на території України - ТОВ «ЛОГІТРАНС ЛОЖІСТІК» (, місцезнаходження юридичної особи: Одеська обл., Овідіопольський р-н, селище міського типу Таїрове, вулиця Набережна, 1-А, каб. 12).

09.03.2023 вказаний товар (предмети), а саме: LED-ліхтарі марки «Almina» та «Fujita» з задекларованою кількістю 20 160 од., загальною вагою 20 920 кг, вирушив з м. Стамбул (Турецька Республіка) до України на транспортному засобі марки «DAF» реєстраційний номерний знак (далі за текстом - р.н.з) НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія громадянина Туреччини ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та 14.03.2023 прибув до міжнародного пункту пропуску через державний кордон поромний комплекс Орлівка (Україна) - Ісакча (Румунія), з румунської сторони.

В один із днів на початку березня 2023 року, більш точну дату та час встановити в ході досудового слідства не виявилось за можливе, співробітниця

ТОВ «ЛОГІТРАНС ЛОЖІСТІК» ОСОБА_10 , яка мала забезпечувати транспортування вказаного вантажу з Туреччини до України, зателефонувала власнику вантажу ОСОБА_6 та повідомила, що йому необхідно підготувати відповідні документи для подальшого митного оформлення вказаного вантажу в органах митної служби.

Зважаючи на те, що у ОСОБА_6 не було достатніх документів для ввезення вказаних товарів (предметів) на територію України, останній вирішив передати LED-ліхтарі марки «Almina» та «Fujita» у кількості 20 160 од. на потреби Збройних Сил України в якості гуманітарної безоплатної допомоги.

Однак у подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги на території Одеської області, для власного незаконного збагачення, який він реалізував за наступних обставин.

З метою реалізації свого злочинного умислу, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, ОСОБА_6 залучив до вчинення кримінального правопорушення у якості пособника заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з ресурсного забезпечення ОСОБА_11 , який відповідно до відведеної йому ролі та наявних у нього організаційно-розпорядчих функцій на займаній ним посаді, мав забезпечити документальне підтвердження того, що отримувачем вказаних товарно-матеріальних цінностей у вигляді LED-ліхтарів марки «Almina» та «Fujita» у кількості 20 160 од., є ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про те, що фактично вказаний вантаж до місця призначення не прибуде.

Надалі, ОСОБА_6 , 10.04.2023, встановити точний час в ході досудового слідства не виявилось за можливе, знаходячись на території Промтоварного ринку «Сьомий кілометр», при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, діючи за попередньо погодженим планом з ОСОБА_11 , підготував лист від 10.04.2023 за № 1004/1 від свого імені, відповідно до якого ОСОБА_6 нібито надає у вигляді безоплатної та безповоротної допомоги для підтримки Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної гвардії, Національної поліції України товарно-матеріальні цінності у вигляді LED-ліхтарів, без зазначення їх кількості.

У подальшому, 11.04.2023, ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового слідства час, знаходячись у м. Одесі, поблизу військового узвозу, зустрівся із заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з ресурсного забезпечення ОСОБА_11 , якому надав зазначений вище лист із пропозицією надання допомоги вигляді LED-ліхтарів.

У подальшому, 12.04.2023, у невстановлений в ході досудового слідства час, знаходячись у м. Одесі, поблизу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , реалізуючи обумовлені з ОСОБА_6 домовленості, надав останньому запитуваний ним лист від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.04.2023 вих. № 70/880-23, відповідно до якого Управління звертається до ОСОБА_6 з проханням про надання на адресу Управління допомоги в якості LED-ліхтарів, без зазначення кількості, без посилання на товар як на гуманітарну допомогу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 12.04.2023, ОСОБА_6 , знаходячись на території промтоварного ринку «Сьомий кілометр», при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, склав інший примірник листа від імені ОСОБА_6 , датованого 10.04.2023, відповідно до якого останній надає у вигляді гуманітарної допомоги для підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 товарно-матеріальні цінності у вигляді LED-ліхтарів з точно зазначеною кількістю - 20 160 од, що слідують на адресу останнього відповідно до комерційного інвойсу № SW26879INV та CMR № 2302891EX у автомобілі марки «DAF», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому, відповідно до досягнутих домовленостей між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , цей лист, із вказаним змістом на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , надходити не повинен був.

Надалі, невстановленою в ході досудового слідства особою, на замовлення ОСОБА_6 , було складено від імені підприємства SHIPWAYS ONLINE LLC лист від імені директора ОСОБА_6 , з використанням атрибутики та логотипу цього підприємства, за підписом директора, виконаним від імені ОСОБА_6 , який скріплено печаткою підприємства «SHIPWAYS ONLINE» (Dubai, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), датований 12.04.2023, в якому засвідчувалась відмова ОСОБА_6 від вантажу, який слідував згідно інвойсу CMR № 2302891EX від 09.03.2023 у вантажному автомобілі «DAF», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 , нібито на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), з проханням врахувати цю інформацію при оформленні вантажу.

В ході організації своє злочинної діяльності, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, залучив до вчинення кримінального правопорушення в якості пособника громадянина України ОСОБА_12 , який був обізнаний з порядком ввезення та митного оформлення гуманітарної допомоги.

Відповідно до відведеної ОСОБА_6 ролі ОСОБА_12 повинен був забезпечити проходження вказаного товару (предметів) через митний кордон України у пункті пропуску «Орлівка» митний пост «Орлівка» Одеської митниці Державної митної служби України в якості гуманітарної допомоги, без здійснення митного оформлення та для подальшого транспортування вказаних товарів на територію Промтоварного ринку «Сьомий кілометр» для його протиправного продажу з метою отримання прибутку.

З вказаною метою ОСОБА_6 передав ОСОБА_12 відповідні документи, в тому числі, підготовлене ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_6 , листування із Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України.

В свою чергу, ОСОБА_12 12.04.2023, отримавши від останнього описані вище документи, прибув до місця здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛОГІТРАНС ЛОЖІСТІК» () за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Таірово, вул. Набережна, 1-А, надав ОСОБА_10 , яка не була обізнана із злочинним умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , наступні документи:

- копію посвідки на постійне проживання та копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_6 ;

- оригінал листа від імені ОСОБА_6 від 10.04.2023 (інший примірник, в якому вказано точну кількість товару та з застереженням, що це є гуманітарною допомогою, який за таким змістом не надходив до ІНФОРМАЦІЯ_1 );

- оригінал листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.04.2023 вих. № 70/880-23, адресоване ОСОБА_6 про надання на адресу Управління допомоги в якості LED-ліхтарів;

- оригінал листа від імені Халіл ОСОБА_13 від 12.04.2023 про відмову від товару (предметів) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_12 , після передачі ОСОБА_10 зазначених документів, надав останній вказівку про передачу водію транспортного засобу марки «DAF», р.н.з. НОМЕР_1 Mehmet Ali Akbali ( ОСОБА_9 ) цих документів, що ОСОБА_10 і зробила, оскільки остання не була обізнана із злочинним умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , направленого на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Надалі, 13.04.2023 водій транспортного засобу марки «DAF», р.н.з. НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 громадянин Туреччини ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , направленого на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, отримавши вказані вище документи відправився до органів митної служби - пункту пропуску «Орлівка» митний пост «Орлівка» Одеської митниці Державної митної служби України.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) раніше не оформлював вантаж в якості гуманітарної або безповоротної допомоги, останній звернувся до ОСОБА_10 та повідомив, що йому необхідна допомога в складанні відповідних документів.

В свою чергу ОСОБА_10 , зателефонувала до ОСОБА_12 та повідомила, що Mehmet Ali Akbali ( ОСОБА_9 ) не знає як правильно заповнювати документи, на що ОСОБА_12 , діючи із єдиним злочинним умислом ОСОБА_6 , будучи пособником у вчиненні кримінального правопорушення, повідомив ОСОБА_10 , що водію необхідно заповнити декларацію про перелік товарів, які визнаються гуманітарною допомогою, та, надав вказівку останній, під його диктовку надрукувати необхідний текст і надіслати громадянину Туреччини ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), для подальшого заповнення власноруч останнім вказаної декларації, що нею і було зроблено, оскільки ОСОБА_10 не була обізнана із злочинним умислом ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , направленого на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

13.04.2023 співробітниками пункту пропуску «Орлівка» митний пост «Орлівка» Одеської митниці Державної митної служби України було здійснено митне оформлення за спрощеною процедурою та зареєстровано відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» Декларацію № 500420/2023/722 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої товар (предмети) у вигляді LED-ліхтарів з задекларованою кількістю 20 160 од. визнаються гуманітарною допомогою, отримувачем якого нібито є Регіональне управління Морської охорони Державної прикордонної служби України, з фактичним місцем призначення та розвантаження: м. Одеса, вул. Приморська, 3А.

Надалі, 14.04.2023 ОСОБА_12 , діючи умисно, в якості пособника, відповідно до раніше розробленого ОСОБА_6 плану, надав вказівку водію Mehmet Ali Akbali ( ОСОБА_9 ) через ОСОБА_10 , про необхідність приїхати за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, ОСОБА_12 , діючи умисно, в якості пособника, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , за допомогою месенджера «Телеграм» підшукав ОСОБА_14 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , направленого на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, та надав вказівку ОСОБА_14 прибути за адресою: АДРЕСА_1 і перевантажити товари з транспортного засобу марки «DAF» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 в транспортний засіб марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_4 з причепом д.н.з. НОМЕР_5 , яким користується останній, для подальшого їх перевезення на територію Промтоварного ринку «Сьомий кілометр».

У подальшому, 14.04.2023 близько 13.00 год., ОСОБА_12 , діючи відповідно до раніше розробленого спільно із ОСОБА_6 плану, переслідуючи єдиний злочинний умисел направлений на незаконне використання - продаж з метою отримання прибутку товарів (предметів) гуманітарної допомоги, під час дії воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вантаж знаходиться не за місцем призначення та розвантаження відповідно до Декларації № 500420/2023/722 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, по якій був ввезений на територію України за спрощеною процедурою як гуманітарна допомога, а фактично знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Усатове, вул. Івана Франка, 2А, надав засобами мобільного зв`язку водіям транспортних засобів ОСОБА_14 та Mehmet Ali Akbali ( ОСОБА_9 ) через ОСОБА_10 вказівку на перевантаження товару (предметів) гуманітарної допомоги у вигляді LED-ліхтарів марки «Almina» та «Fujita» у фактичній кількості 20 090 од. з транспортного засобу марки «DAF» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом р.н.з. НОМЕР_2 до транспортного засобу марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_4 з причепом д.н.з. НОМЕР_5 для подальшого продажу зазначеного товару з метою отримання прибутку, чим фактично розпорядились товарами гуманітарної допомоги на загальну суму 28 020 580 грн, що відповідно до п. 2 Примітки до ст. 201-2 у три тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі, проте під час перевантаження товару вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення було зупинено співробітниками правоохоронних органів, у зв`язку із чим останні не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Так, 28.11.2023 в період часу з 11 год. 17 хв. по 14 год. 14 хв., старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 , провела обшук нежитлового приміщення площею 54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung», s/n: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон марки «Redmi Xiaomi», s/n: MSISDN1: НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2023 року надано дозвіл на проведений обшук нежитлового приміщення площею 54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який було здійснено 28.11.2023 року.

В той же час, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 01.12.2023 подане 29.11.2023 клопотання про накладення арешту на вказане вилучене майно повернуто прокурору для усунення недоліків.

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні звертається з клопотанням про арешт майна посилаючись на те, що постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_16 від 28.11.2023 визнано вилучені під час обшуку нежитлового приміщення площею 54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон марки «Samsung», s/n: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , а також мобільний телефон марки «Redmi Xiaomi», s/n: MSISDN1: НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 в якості речових доказів через те, що зазначені речі та предмети у кримінальному провадженні можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені речі містять на собі сліди вчиненого злочину. З метою фіксування слідів вчиненого злочину необхідно здійснити огляд телефонів та провести низку експертних досліджень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, посилався на його необґрунтованість. Зазначив, що обшук проведений за адресою: АДРЕСА_2 , фактично був проведений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 08.11.2023 року, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: місто Одеса, Старобазарний сквер, будинок №3 А. Зверну увагу на те, що вилучені речі жодним чином не відносяться до кримінального провадження, а органом досудового розслідування не доведений факт, що вилучене майно має значення для кримінального провадження та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вилучені речі не відповідають ознакам, що встановлені ст.98 КПК України. Крім того зазначив, що органом досудового розслідування було грубо порушено порядок проведення обшуку та вилучення зазначеного у клопотанні майна. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 підтримала думку свого представника, пояснила, що не перешкоджала огляду її телефонів, готова надати, у разі необхідності, до них вільний доступ.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя зазначає, що, ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, прокурором жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається матеріалів клопотання, прокурор посилається на те, що мобільні телефони марки «Samsung», s/n: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» НОМЕР_9 та марки «Redmi Xiaomi», s/n: MSISDN1: НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 , згідно ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим прокурор просить накласти арешт, оскільки існують обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до загрози відчуження, зміни або знищення вказаного майна, а його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.

Слідчий суддя дослідивши матеріали додані до клопотання встановив, що згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 08.11.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою:АДРЕСА_3 , яку реалізовано 28.11.2023 року, того ж дня отримано ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу обшуку від 28.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 було вилучено два мобільних телефони, які поміщені до сейф-пакетів. Разом з тим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2023 надано дозвіл на проведений обшук нежитлового приміщення площею 54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який було здійснено 28.11.2023 року, в результаті якого нічого виявлено та вилучено не було. Протокол обшуку не складався, процесуальна дія за вказаною адресою не фіксувалася.

В той же час прокурор просить накласти арешт на мобільні телефони, як такі, що були вилучені під час обшуку нежитлового приміщення площею 54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який було здійснено 28.11.2023 року. В той же час зазначені телефони були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 08.11.2023 року, якою було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , про що зазначено у відповідному протоколі обшуку. Саме по собі надання в подальшому дозволу з боку слідчого судді на проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_2 не є підставою для законності вилучення майна ОСОБА_4 , так як в ході проведення невідкладного обшуку відповідний протокол не складався та будь-які речі не вилучалися.

Таким чином у слідчого були відсутні правові підстави для вилучення мобільного телефону, який фактично знаходився в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 надала згоду на огляд вищезазначених телефонів та паролі логічного захисту від них. При цьому, сторона обвинувачення не надала жодних відомостей, що у вказаних мобільних терміналах знаходиться будь-яка важлива інформація, що має відношення до предмету досудового розслідування.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами не буде законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як відповідно до матеріалів клопотання не вбачається, що вказане майно будь-яким чином використовувалося для скоєння вказаного кримінального правопорушення або було набуто в результаті його скоєння.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Крім того, Конвенція про захист прав і основоположних свобод, яка є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав та складовою якого є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення, визначає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, недоліки, які були визначені в ухвалі слідчого судді від 01.12.2023 року про повернення клопотання прокурору наразі не були усунуті. Посилання прокурора на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів є не доведеним та необґрунтованим, оскільки вилучення майна було здійснено без достатніх правових підстав.

Враховуючи, що прокурором в своєму клопотанні не було обґрунтовано необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що процесуальним керівником не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000648 від 14.04.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.212, ч.5 ст.426-1 КК України відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», s/n: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi Xiaomi», s/n: MSISDN1: НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 - повернути особі, у якої їх було вилучено.

Виконання ухвали покласти на заступника начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1