провадження №11-сс/991/51/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 грудня 2023 року про відмову в задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги мотивовані відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявами ОСОБА_5 від 15 та 21 грудня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам КПК, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, за якою просив суд скасувати ухвалу від 25 грудня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за повідомленням Голови Громадської ради при АРМА про вчинення кримінального правопорушення від 15 та 21 грудня 2023 року з попередньою кваліфікацією за ст.364, 365 КК, зобов`язати уповноважену особу НАБУ надати витяг з ЄРДР.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 посилався на помилковість висновку слідчого судді про те, що у поданих до НАБУ заявах про вчинення кримінального правопорушення відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей, оскільки у повідомленні про кримінальне правопорушення заявник має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо).

В силу недостатньої обізнаності, 25 грудня 2023 року у судовому засіданні ОСОБА_5 не зміг пояснити слідчому судді, у чому саме полягає та чим підтверджується істотна шкода або тяжкі наслідки, які є обов`язковим елементом об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК, як зазначено у судовому рішенні. Проте, як зауважує скаржник, він не зміг назвати лише конкретний розмір завданої шкоди, оскільки такий може бути встановлений лише під час здійснення процесуальних дій у розпочатому досудовому розслідуванні. ОСОБА_5 повідомив слідчого суддю, що дії Голови АРМА щодо встановлення нормами Положення обов`язку підзвітності Антикорупційної ради АРМА Голові АРМА є незаконними та подальші дії членів Антикорупційної ради АРМА за завданнями Голови АРМА призведе до втручання в діяльність з управління арештованими активами вартість яких складає понад мільярд гривень, чим завдається відповідна шкода згідно ст.364 КК.

Системний аналіз положень ст.214, 303 КПК свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння. Під час розгляду у судовому засіданні скарги на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, слідчий суддя не наділений повноваженнями вважати, що в діях ОСОБА_6 , про які йдеться у повідомленнях ОСОБА_5 , відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.364, 365 КК, на підставі чого приймати рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ.

Таким чином, повідомлення особи про вчинення кримінального правопорушення відповідно до припису ст.214 КПК спочатку повинні бути внесені до ЄРДР, розпочато досудове розслідування, а лише потім обставини підлягають перевірці в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР.

Невнесення відомостей до ЄРДР суперечить як принципу законності, так і положенням ч.5 ст.214 КПК, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема, чи містять повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у поданій апеляційній скарзі просив розглянути її за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги проведено без участі учасників провадження.

Мотиви суду.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, в обґрунтування якої вказав на порушення вимог ст.214 КПК щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявами від 15 та 21 грудня 2023 року про ймовірне вчинення головою Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) Оленою Думою дій, які можуть свідчити про вчинення корупційного кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи своє повідомлення, ОСОБА_5 зазначав, що встановлення нормами Положень про Антикорупційну раду АРМА обов`язку підзвітності Антикорупційної ради АРМА голові АРМА та затвердження його наказом №207 від 19 вересня 2023 року, вчинено з використанням службовою особою влади, службового становища всупереч інтересам служби, яке завдає шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якими делеговано кандидатів у члени Антикорупційної ради АРМА, виходить за межі повноважень голови АРМА, які визначені ст.7 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». На переконання заявника, такі дії свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.364, 365 КК.

Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, слідчий суддя, зокрема, дійшов висновку, що обставини, повідомлені заявником не підтверджуються жодним доказом, натомість, їх можна розцінити як суб`єктивне враження чи домисли заявника, вони є занадто абстрактними та не свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, а тому відсутня необхідність у перевірці цих обставин засобами кримінального процесу.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 25 грудня 2023 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (ч.1, 2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів вважає, що слідчим суддею правомірно зазначено про відсутність у заяві про злочин конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення головою АРМА кримінальних правопорушень, про які у своїй скарзі зазначав ОСОБА_5 .

Відтак колегія суддів констатує, щосамих лише припущень заявника та його незгоди з управлінським рішенням голови АРМИ щодо підзвітності Антикорупційної ради АРМА недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно судді за фактами прийнятих ним процесуальних рішень і дій в ході здійснення правосуддя, про що обґрунтовано зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 грудня 2023 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3