Справа№ 953/9700/23
н/п 1-кп/953/1189/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001701 від 24.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

На початку травня 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 за місцем свого мешкання знайшов рюкзак зеленого кольору, який належав його племіннику, військовослужбовцю ЗСУ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаному рюкзаку знаходились бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини.

Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи що ОСОБА_6 загинув у січні 2023 року, діючи умисно, не маючи відповідного дозволу, порушив вимоги Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, якими заборонено знаходження у власності громадян бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв та вибухових речовин без відповідного дозволу, присвоїв собі та почав зберігати вказаний рюкзак із наявними в ньому бойовими припасами, вибуховими пристроями та вибуховими речовинами за місцем свого мешкання.

Після чого, 24 липня 2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 20/321, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу, продав раніше незнайомому йому чоловіку на ім`я ОСОБА_7 предмет, який відповідно до висновку № 21663 від 03.08.2023 належить до бойових припасів військового призначення, а саме - гранату Ф-1 за суму 300 гривень.

24 липня 2023 року у період часу з 20 години 45 хвилин до 22 години 30 хвилин за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 був проведений огляд місця події, в ході якого були виявлені та вилучені: патрон калібру 23 мм із маркування на гільзі «DO83» та маркуванням на знарядді « НОМЕР_1 , 669-83 B19 УК70», патрони у кількості 38 шт. із маркуванням «188х73» з них 4 патрони із маркуванням «188х84»; патрон із маркуванням «188х83»; патрон із маркуванням «96х17», патрон із маркуванням «7.62 СВ 11»; патрон із маркуванням «83х3»; два патрони із маркуванням «711х82»; патрони у кількості 60 шт. із маркуванням «270х82», які відповідно до висновку експерта № 21660 від 04.08.2023 є боєприпасами, виготовленими промисловим способом; пластину динамічного захисту із маркуванням «4C22 ПВВ-12М 8-91-4», яка відповідно до висновку експерта № 21665 від 04.08.2023 є зарядом вибухової речовини у міцному корпусі; корпус ручної гранати DM 51A2 (заряд вибухової речовини у міцному корпусі), споряджений запалом DM82A3 (засіб підриву), що відповідно до висновку експерта № 21665 від 04.08.2023 складають гранату DM51A2, яка належить до бойових припасів військового призначення; корпус ручної осколкової гранати Ф-1 (заряд вибухової речовини у міцному корпусі) споряджений запалом УЗРГМ-2 (засіб підриву), складає гранату Ф-1, яка відповідно до висновку експерта № 21665 від 04.08.2023 належить до бойових припасів військового призначення; два корпуси ручних осколкових гранат РГН (заряди вибухової речовини у міцних корпусах), споряджені двома запалами УДЗ (засоби підриву), які відповідно до висновку експерта №21665 від 04.08.2023 належать до бойових припасів військового призначення; пакет з пластичною речовиною сірого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 21657/21658 від 08.08.2023 є бризантною пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену.

Так, придбання, зберігання та збут ОСОБА_3 вищевказаних бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без додержання вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 є незаконним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання та збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання та збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, засуджує її.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, а також, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, раніше не судимий.

З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах, установлених санкцією статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковані його дії.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої вину обставини, визнання обвинуваченим своєї вини, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати стосовно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомленням своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, застосованого до ОСОБА_3 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2023 року, закінчився 09 жовтня 2023 року. Ураховуючи те, що під час підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження клопотань від прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року було накладено арешт на речові докази, суд скасовує вказаний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової вибухотехнічної експертизи № 21665 від 04 серпня 2023 року у розмірі 13143,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї № 21660 від 04 серпня 2023 року у розмірі 11949 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи з дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу) № НОМЕР_2 від 08 серпня 2023 року у розмірі 5735,52 грн.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року на речові докази.

Речові докази:

- рюкзак зеленого кольору - знищити;

- патрон калібру 23 мм із маркування на гільзі «DO83» та маркуванням на знарядді « НОМЕР_1 , 669-83 B19 УК70», патрони у кількості 38 шт. із маркуванням «188х73» з них 4 патрони із маркуванням «188х84»; патрон із маркуванням «188х83»; патрон із маркуванням «96х17», патрон із маркуванням «7.62 СВ 11»; патрон із маркуванням «83х3»; два патрони із маркуванням «711х82»; патрони у кількості 60 шт. із маркуванням «270х82»; пластину динамічного захисту із маркуванням «4C22 ПВВ-12М 8-91-4»; корпус ручної гранати DM 51A2, споряджений запалом DM82A3; корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений запалом УЗРГМ-2; два корпуси ручних осколкових гранат РГН, споряджені двома запалами УДЗ; пакет з пластичною речовиною сірого кольору - відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 після набрання вироком законної сили передати на потреби Збройних сил України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1