УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002400, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

05.12.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002400, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 01 грудня 2023 року, під огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, каб. 304, а самена: мобільний телефон марки «Iphone 6» з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СД ВП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002400, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13.11.2023 по 15.11.2023, невстановлена особа, перебуваючи за невстановленою адресою, шляхом обману, під приводом організації передачі автомобіля і техніки із-за кордону на потреби військовослужбовців ЗСУ, використовуючи номер телефону НОМЕР_3 , заволоділа грошовими коштами на загальну суму 23500 гривень, які ОСОБА_5 перерахувала декількома платежами з банківської картки (номер невідомий) на банківську картку НОМЕР_4 і НОМЕР_5 , перебуваючи в Шевченківському районі м. Києва.

В ході допиту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості потерпілої остання пояснила, що з початку війни на території України займається волонтерською діяльністю і використовує власні грошові кошти на потреби військовослужбовців ЗСУ. 13.11.2023 на контактний номер телефону потерпілої зателефонувала особа чоловічої статті з номеру телефону НОМЕР_3 , який представився ОСОБА_6 , і повідомив, що телефонує від її знайомої ОСОБА_7 та також займається волонтерською діяльністю і тому бажає спільно з потерпілою організувати передачу автомобіля Nissan «Navara», який знаходиться на кордоні, у зв`язку з чим необхідно покрити витрати доставки автомобіля у військову частину. В подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що необхідні грошові кошти на пальне, щоб забрати автомобіль, на що потерпіла 13.11.2023 приблизно о 18 год. 35 хв. з власної банківської картки здійснила переказ на банківську картку НОМЕР_4 , яку надав ОСОБА_6 , в сумі 5500 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що також для вказаного автомобіля необхідно придбати шини та потерпіла 14.11.2023 приблизно о 11 год. 40 хв. з власної банківської картки здійснила переказ на банківську картку НОМЕР_5 , яку надав ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 2900 гривень та 14.11.2023 приблизно о 11 год. 42 хв. грошові кошти в сумі 3100 гривень, в загальній сумі 6000 гривень. 15.11.2023, ОСОБА_6 повідомив, що з Польщі везуть пристрій Ecoflow Delta 2 (1024 Вт. ч/1800 Вт), на який необхідно грошові кошти, тому потерпіла 15.11.2023 приблизно о 13. год. 38 хв. з власної банківської картки здійснила переказ на банківську картку НОМЕР_4 , яку надав ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 5900 гривень та 15.11.2023 приблизно о 13 год. 40 хв. грошові кошти в сумі 6100 гривень, в загальній сумі 12000 гривень. Після чого, після здійснення переказів на загальну суму 23500 гривень, ОСОБА_6 з різних причин повідомляв про те, що замовлення не дійшли до адресата та інші причини, чому домовленості не виконанні, на що у потерпілої виникла підозра у вчиненні відносно неї шахрайських дій.

В ході виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, оперативними працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві встановлено, що особа, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення користується абонентським номером телефону НОМЕР_3 , який використовувався в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_2 . В подальшому встановлено, що на даний момент в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_2 працює абонентський номер телефону НОМЕР_1 . Також, встановлено, що особа, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.12.2023 за участю понятих проведено огляд місця події під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 6» з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено до спеціального пакету №PSP2285928.

Прокурор вказує, що в органу дізнання є достатньо підстав вважати, що вилучений в ході огляду: мобільний телефон марки «Iphone 6» з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 є предметом кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, до якої долучив докази повідомлення власника тимчасово вилученого майна про дату, час та місце судового засідання.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явився, що однак не перешкоджає розгляду клопотання по суті заявлених у ньому вимог.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 30 листопада 2023 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, що частина зазначеного у клопотанні майна відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 01 грудня 2023 року, під огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, каб. 304, а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 6» з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002400, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 01 грудня 2023 року, під огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, каб. 304, а самена: мобільний телефон марки «Iphone 6» з сім-картою НОМЕР_1 ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1