ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/772/23 Справа № 705/6061/23 Категорія: ст.537,539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника ДУ «Старобабанівська

виправна колонія (№92)» ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, у якому зазначив про те, що він відбув більшу частину строку покарання, що в його випадку підпадає під умовно-дострокове звільнення. Стягнення, які він отримав під час знаходження в СІЗО погашені в установленому законом порядку. Знаходячись у ДУ СВК -92 стягнень немає, що свідчить про його виправлення. Крім того, просив взяти до уваги його щире каяття та бажання стати на захист своєї Батьківщини, вступивши в лави ЗСУ.

24.11.2023 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив переглянути ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023, прийняти рішення щодо його звільнення умовно-достроково з подальшим призовом в лави ЗСУ згідно попередження загальної мобілізації в час воєнного стану. Або залучення до участі в відбудові зруйнованого війною господарства України.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_7 зазначив, що всі стягнення, які були винесені йому, не мають ніякого документального підтвердження по причині відсутності фото-відео фіксацій, чого вимагає чинне законодавство, а також повна відсутність задокументованості його пояснень по факту вчинення порушення.

Зазначає, що доводи прокурора щодо відношення до праці, також не мають ніякого підгрунття і не відповідають дійсності, оскільки він намагався влаштуватись в установі на роботу, але його професія - слюсар-механік збірочних робіт не знадобилась, тому на даний час він перебуває на посаді старшого днювального відділення. І саме цей факт підтверджує, що він має бажання працювати та доводити сумлінним виконанням покладених на нього обов`язків.

Вважає, що твердження про недотримання ним правомірних відносин з адміністрацією установи також не відповідають дійсності. Так, знаходячись в Покровській виправній колонії №17, при наявності умов та можливості працевлаштування він не мав стягнень, а навпаки мав заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Просив суд взяти до уваги, що він виріс у дитячому інтернаті, і з дитинства був позбавлений батьківського піклування, що відобразилося на його життя, він скоював дрібні крадіжки в чому кається. Зазначає, що він вихований в патріотичному дусі, і в цей важкий для України час він не може бути осторонь захисту своєї Батьківщини та має нестерпне бажання стати в лави ЗСУ, або взяти участь у відбудові зруйнованого війною господарства.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив вимоги апеляційної скарги та зауважив, що за час перебування засудженого в місцях відбування покарання його правова поведінка є не стабільною, думку представника ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та зазначив, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про настання позитивних змін в його правосвідомості, вивчивши матеріали клопотання, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, не виходив на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 08.11.2022 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020, призначене остаточне покарання до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати з 08.11.2022, зарахувавши в строк остаточного призначене покарання відбуте ним частково з 15.10.2020 по 07.11.2022 включно за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020.

Початок строку покарання рахується з 08.11.2020. Кінець строку 15.11.2024.

Згідно даних особової справи 20.10.2020 ОСОБА_7 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Київська область, де характеризувався посередньо до суспільно корисної праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. 19.02.2021 прибув до ДУ «Покровська виправна колонія (№17) спеціалізована туберкульозна лікарня» Харківської області із ДУ «Київський слідчий ізолятор» Київської області.

15.12.2022 прибув до ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» Черкаської області із ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» Хмельницької області.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» 16.11.2023, засуджений ОСОБА_7 під час перебування в ДУ «Покровська ВК (№17)» мав два заохочення за виконання покладених обов`язків, стягнень не мав; під час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» мав два стягнення, які погашено, заохочень не мав; під час перебування в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» мав чотири стягнення, які погашено, заохочень не мав; під час перебування в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» мав два стягнення, які погашено, заохочень не мав.

З досліджених матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, за час відбування покарання 7 разів порушував режим утримання в СІЗО та колонії за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. За весь період відбування покарання заохочувався лише два рази. За час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) до праці не залучався через відсутність бажання.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Покровська ВК (№17)», ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»,

не можна назвати вцілому сумлінною.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Твердження апелянта про те, що всі стягнення, які були йому винесені не мають ніякого документального підтвердження, що свідчить про їх відсутність, є необгрунтованими, та спростовуються матеріалами справи, зокрема характеристики наданої суду адміністрацією Старобабанівської ВК -92 (а.с.12-14).

Доводи апелянта про бажання його стати до лав ЗСУ не можуть бути підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення і обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2023, яка є законною, обгрунтованою та вмотивованою, - відсутні.

Керуючись ст.404, 407, 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді