Справа №345/4202/21
Провадження № 1-кп/345/80/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки злочин, передбачений ч. 4 ст. 152 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за його вчинення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі. Крім того, на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу і свідків. На думку прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти вказаним ризикам.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у вирішенні даного клопотання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Таким чином суд вважає, що розуміючи неминучість покарання обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор, обґрунтовуючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначає про існування ризику, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу. Разом з тим малолітня потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 з липня 2022 не з`являються у судові засідання та судом встановлено, що на даний час вони перебувають за межами України. Тому суд вважає, що прокурором не доведено існування даного ризику.

При продовженні обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_6 не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та проживає разом з мамою, значний час перебував під вартою, наявність у нього тяжких захворювань.

Суд приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно якого обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків та вважає, що вказаним ризикам можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому цілодобово залишати житло та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ за місцем його проживання.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_6 достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання згаданих ризиків, буде продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Також на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України без застосування електронного браслета.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 11 184, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу, який застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту на 60 календарних днів та заборонити йому цілодобово без дозволу суду залишати житло по місцю його проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 30.11.2023 включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до прокурора або суду за кожною вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: не відлучатися за межі м. Калуша та Калуського району без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії даних обов`язків до 30.11.2023.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий