печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

24.05.2023 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що загальний строк перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом 28.05.2023 становитиме шість місяців, а тому його продовження неможливе, з огляду на що, стосовно підозрюваного слід застосувати інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи обґрунтованість підозри та актуальність ризиків у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, а також за фактами зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень посадовими особами Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)», катування засуджених, вимагання майна, а також створення, керування та участі у злочинній організації службовими особами Державної кримінально-виконавчої служби України спільно із окремими засудженими з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 365, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 1, 3 ст. 255 КК України.

29.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 06 год. 13 хв. затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України.

Постановою заступника генерального прокурора від 18.01.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 28.02.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді № 757/20703/23-к від 24.05.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 продовжено до 28.11.2023.

Загальний строк перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом 28.05.2023 становитиме шість місяців.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Частиною шостою статті 181 КПК України передбачено, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується доводами прокурора з урахуванням того, що вони були предметом перевірки слідчих суддів при застосуванні запобіжного заходу, продовження строку його дії та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), а відтак слідчий суддя не приймає до уваги сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

Наряду з вказаним, стороною обвинувачення доведено, що на даний час перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився і саме тому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надає можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Водночас шестимісячний строк застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом спливає 28.05.2023, а продовження строку його дії заборонено чинним кримінальним процесуальним кодексом.

З огляду на вищевикладене, у слідчого судді наявні правові підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 9, 182, 183, 200, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000094 від 25.10.2017, а саме до 23.07.2023 включно, наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають йому право на виїзд з України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1