Справа № 671/2155/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 14.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порохня Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.07.1984 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 206, ст. 46-1 КК УРСР до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-06.03.1985 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 141, ст. 43 КК УРСР до 5 років позбавлення волі;

- 03.06.1993 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років виправних робіт з конфіскацією майна та утриманням 20% заробітку в дохід держави;

- 29.10.1993 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 03.11.1997 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 222, ст.43 КК України до 3 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі;

- 20.02.2002 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 297, 304, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.09.2005 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 6 ст. 82 КК Україна до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 23.01.2009 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 29.09.2015 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покаранню звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 06.07.2018 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

14.08.2023 близько 01 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, поряд із господарством по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із вказаного вище господарства.

Тоді ж, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на території України 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який в подальшому Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 продовжено до 20.08.2023, реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для інших осіб, діючи умисно, через хвіртку зайшов на територію господарства по АДРЕСА_1 , де підійшовши до автомобіля марки ВАЗ моделі 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території вказаного вище господарства, через незачинені на замок передні пасажирські двері, проник в салон зазначеного автомобіля, де зречового ящика таємно, повторно викрав чоловічу барсетку коричневого кольору марки «Саргіоаrа», вартістю 230 гривень, в якій знаходились чоловічий гаманець коричневого кольору марки «NICOLAS», вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 1500 гривень та 100доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2023 становило 3656,86 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_3 із викраденим майном покинув місце події та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5586,86 гривень.

Окрім цього, в першій половині серпня 2023 року, але не пізніше 15.08.2023, більш точний день та час досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, а саме незаконне їх придбання, носіння та зберігання, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, порушуючи вимоги п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України "Про право власності окремі види майна" від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, п. п. 2.1., 2.3.2. та 2.3.3 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості у захисному лісонасадженні вздовж залізничної колії неподалік с. Гарнишівка Волочиської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області на землі помітив бойові припаси, а саме 15 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм гвинтівковими патронами, з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, до гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 років, ручного кулемета «РКД», снайперської гвинтівки «СГД» та іншої автоматичної зброї, а також споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати «РГД-5» та уніфікований підривач (запал) типу «УЗРГМ-2», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну осколкову наступальну гранату «РГД-5, які останній привласнив як знайдене, придбавши таким чином бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, цього ж дня, в першій половині серпня 2023 року, але не пізніше 15.08.2023, більш точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, а саме незаконне їх придбання, носіння та зберігання, всупереч зазначеним вище нормам законодавства України, переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вказані вище бойові припаси в період першої половини серпня 2023 року до 18 год. 39 хв. 15.08.2023.

Так, 15.08.2023 в період часу з 18 год. 39 хв. до 22 год. 05 хв. на господарстві, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та яке є місцем фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_3 , працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, в ході якого в гаражному приміщенні виявлено та вилучено бойові припаси, а саме 15 патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 7,62 мм гвинтівковими патронами, з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, до гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1930 років, карабінів зразків 1938 та 1944 років, ручного кулемета «РКД», снайперської гвинтівки «СГД» та іншої автоматичної зброї, а також споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати «РГД-5» та уніфікований підривач (запал) типу «УЗРГМ-2», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну осколкову наступальну гранату «РГД- 5 ».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вказана кваліфікація на думку суду є правильною.

10 жовтня 2023 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову заяву прокурору про згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Будь-які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого потерпілий не має.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч 1 ст. 263 КК України в обсязі обвинувачення. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим визначили остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений підтвердив факт укладення добровільно угоди про визнання винуватості, визнав обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, розуміє узгоджене покарання та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України є тяжкими злочинами.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Обвинувачений за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не перебуває на обліку в органі пробації.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в стані алкогольного сп`яніння.

Хоча відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого не є самостійною пом`якшуючою обставиною, однак, враховуючи направленість злочинних дій особи саме на власність потерпілого, то відсутність претензій останнього слід приймати як знижену суспільну шкідливість протиправних дій обвинуваченого.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 9799 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити теперішній тримання під вартою.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 14.08.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.09.2023 року № 671/1879/23, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 07.09.2023.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в розмірі 9799 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Речові докази:

військовий квиток серії НОМЕР_2 , технічний паспорт автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , страховий поліс № АТ-2224586, барсетка чоловіча коричневого кольору, гаманець коричневого кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , «URBAN CARD» на ім`я ОСОБА_6 , які передані ОСОБА_6 , залишити в останнього;

зіп-пакет із подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження, наперсток, пристрій для паління, металевий подрібнювач, змиви з долоней рук та пальців рук ОСОБА_3 , змив з предмету ззовні схожого на корпус ручної наступальної гранати РГД-5, 93 предмети ззовні схожих на набої, спортивну кофту на замку сірого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

предмет ззовні схожий на корпус ручної гранати РГД-5, предмет ззовні схожий на підривник типу УЗРГМ-2, які зберігаються в кімнаті ВМ ВВТС ГУНП в Хмельницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя