СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 753/6906/23
пр. № 1-кп/759/504/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 за № 0000278, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мироцьке Києво-Святошинського р-ну Київської області, українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, працює на посаді директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення НАН України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 розпорядженням Президії НАН України № 750 від 28.11.2013 призначений на посаду директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук з 03.12.2013 року. Відповідно до контракту від 03.12.2019, укладеного між НАН України та ОСОБА_3 , на останнього покладено наступні повноваження: керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна; керівник, який уклав цей контракт, є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов`язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами (п. 1, 3 Розділу І); керівник зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства згідно з додатком до контракту; керівник має право діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємства, в установах т а організаціях, укладати господарські та інші угоди (п. 7, 13 Розділу ІІ).

З огляду на викладене, ОСОБА_3 є службовою особою, яку відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України визначено як особу, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймає в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконує такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає: прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією.

Також згідно зі ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» кошти, що отримані від оренди об`єктів майнового комплексу національних галузевих академій наук, у повному обсязі спрямовуються на виконання статутних завдань національних галузевих академій наук та організацій, що віднесені до відання національних галузевих академій наук.

Крім того, відповідно до п 62 постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» електронний аукціон є процедурою визначення переможця електронного аукціону, в ході якої учасники мають можливість поетапного збільшення своїх цінових пропозицій протягом трьох раундів, що проводяться за однаковими правилами, визначеними цим Порядком. Оголосити електронний аукціон має право виключно орендодавець шляхом оприлюднення відповідного оголошення в електронній торговій системі.

Також згідно зі п. 80 постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» до укладення договору оренди або в день підписання такого договору переможець електронного аукціону зобов`язаний сплатити на рахунок, зазначений орендодавцем, авансовий внесок у розмірах та порядку, що передбачені проектом договору оренди майна, опублікованим в оголошенні про передачу майна в оренду, а в разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди - також вартість невід`ємних поліпшень (у разі їх здійснення чинним орендарем згідно з пунктом 158 цього Порядку) у сумі, зазначеній в оголошенні про продовження договору оренди.

Так, 15.03.2023, у невстановлений досудовим час ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні адміністративної будівлі Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України, що за адресою: м. Київ, бул. Вернадського, 34-Б, висунув ОСОБА_7 незаконну вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн за оренду складського приміщення, що перебуває в користуванні Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України та яке знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Вернадського, 34-Б. При цьому, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 , що у разі надання йому указаної неправомірної вигоди, можна уникнути процедури укладання договору оренди, а також що за оренду він зробить знижку.

У подальшому, 21.03.2023 приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 , згідно з попередньою домовленістю з директором Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України ОСОБА_9 , прибув до кабінету останнього, що знаходиться в адміністративній будівлі на другому поверсі, що за адресою: м. Київ, бул. Вернадського, 34-Б, та під час особистої зустрічі ОСОБА_9 підтвердив свої незаконні вимоги щодо необхідності передачі йому грошових коштів у розмірі 15 000 грн за орендну плату складського приміщення що за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому підтвердив, що грошові кошти в сумі 15 000 грн необхідно передати йому особисто готівкою. Після чого, ОСОБА_7 передав грошові кошти у сумі 15 000 грн номіналом по 500 грн ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_9 , являючись службовою особою, будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи на посаді директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення та, не рахуючись з покладеними на нього обов`язками, не звертаючи увагу на службові інтереси, 21.03.2023 приблизно о 10 год 20 хв, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 15 000 грн, шляхом передачі грошових коштів готівкою під час особистої зустрічі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він з грудня 2013 року призначений на посаду директора Державного управління матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук. За загальним правилом надання приміщення в оренду особа-заявник подає заявку. Підприємство звертається із заявою до Національної академії наук для отримання дозволу на передання майна в оренду. Проводяться електронні торги. Вся процедура займає приблизно два місяці. Навесні 2023 року до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням надати в оренду складське приміщення по спрощеній процедурі. Він погодився, однак, сказав, що потрібно зібрати додаткові документи та в якості забезпечення за майбутню оренду йому потрібно надати 15000 грн. 21.03.2023 приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у його кабінеті, що за адресою: м. Київ, бул. Вернадського, буд. 34-Б, передав йому, поклав на стіл, грошові кошти у розмірі 15 000 грн. Також показав, що підприємство зверталося до Національної академії наук для отримання дозволу на передання майна в оренду ОСОБА_7 , однак, на момент передання грошових коштів дозволу не отримали.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 21.03.2023 приблизно о 10 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, працює, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання у м. Києві, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

Відтак, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 368 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 368 КК України, а саме у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях державної форми власності, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2023 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн 00 к. (т. 1 а.п. 135).

Відповідно до довідки ТУ ДСА України в м. Києві від 24.03.2023 № 2-141-з/23, на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2023 ОСОБА_10 вніс за підозрюваного ОСОБА_3 заставу в розмірі 53680 грн 00 к. (т. 1 а.п. 136).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин, суд відповідно до положень ч. 11 ст. 182 КПК України вважає за доцільне повернути розмір застави заставодавцю ОСОБА_10 після набирання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2023, на майно на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню (т. 1 а.п. 146-147).

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 137-145, 151, 152).

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не пред`являвся.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 к., з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях державної форми власності, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на один рік.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Заставу, внесену за ОСОБА_3 згідно з ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2023 в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 к. після набирання вироком законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_10 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2023, на майно.

Речові докази:

- особисті речі, документи та грошові кошти, які належать ОСОБА_3 та які йому повернуто, - залишити у останнього;

- флеш носії, мобільні телефони «Lenovo P780», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , «Samsung» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю - ОСОБА_3 ;

- документи та жорсткий диск, які зазначені у постанові про визнання речовим доказом від 22.03.2023 та які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю - Державному управлінню матеріально-технічного забезпечення Національної академії наук України;

- грошові кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 к., які передані на зберігання до Солом`янського відділення АБ «УкрГазБанк», що за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1, - передати до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили післ закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1