19.10.2023 Справа № 642/4336/23
Провадження1-кс/642/3257/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі судових засідань у м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 10.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 10.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, зазначає що постанова про закриття кримінального провадження від 10.10.2023 підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Заявник зазначає, що ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 18.09.2023 року скасовано постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 18.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, проте після скасування судом вказаної постанови, слідчий не активізував досудове розслідування, не в повній мірі дослідив всі матеріали та не зібрав всі докази по справі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , скаргу підтримала, просила її задовольнити та скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 від 10.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважав, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021, надані органом досудового розслідування, вивчивши доводи скарги та оцінивши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінального правопорушення, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст.223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Під час розгляду скарги встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 10.10.2023 закрито кримінальне провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях інспектора СРПП ВП № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 .

Оскільки заявник вважає постанову від 10.10.2023 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 року необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає завданню кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 КПК України, слідчий суддя перевіряє постанову та її відповідність кримінальному процесуальному закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, старший слідчий у постанові зазначає, що встановлені під час проведення досудового розслідування факти, не встановили наявність в діях капітана поліції ОСОБА_7 перевищення влади або службових повноважень та не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII)».

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «Кулік проти України», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0000048 від 03.04.2021 цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві ОСОБА_6 . Оскільки, в ході досудового розслідування, слідчим була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що всупереч ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.09.2023 року, якою скасовано попередню постанову слідчого від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021, старшим слідчим не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, не встановлено всіх свідків по справі, які б могли підтвердити або спростувати факт правомірності застосування працівниками поліції табельної вогнепальної зброї та повідомити про ті обставини, які передували вчиненню пострілу в ногу ОСОБА_6 працівником поліції ОСОБА_8 , не проведено одночасних допитів між ОСОБА_6 та працівниками поліції, не з`ясовано у працівників поліції, які спеціальні засоби вони отримали під час чергування кайданки, кийки, газові балончики, які також можливо було застосувати до ОСОБА_6 , не проведено відповідні експертизи щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 судово-медичні, судово-криміналістичні, всупереч вимог процесуального закону не надана правова оцінка зібраним по справі доказам. Не встановлені інші обставини, на які посилається заявник, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на той факт, що після скасування попередньої постанови слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 минуло три тижні, і слідчий знову закрив вказане кримінальне провадження, не провівши жодної слідчої дії, що є неприпустимо.

Отже слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не з`ясовано та не перевірено всіх обставин вчинененого кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»(Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє інтересах ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а постанова від 10.10.2023 скасуванню.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.303,305,306,307,309, ч. 2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_3 від 10.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 від 10.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000048 від 03.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_9