1Справа № 335/9393/23 1-кп/335/416/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0001391 від 01.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у Запоріжжі, є громадянкою України, має середньо освіту, офіційно у шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2023 року, приблизно о 09 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Нижньодніпровська», яка розташована по вул. Перемоги у місті Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно заволоділа із лавки на вищевказаній зупинці громадського транспорту, сумкою світлого кольору з майном, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, утримуючи при собі викрадену сумку, перед тим як її позбутись, дістала з неї мобільний телефон марки «OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB (імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ), та привласнила його, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6 415 гривень 74 копійки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала наступні покази.

31.08.2023, близько 09-00 год., вона йшла на роботу в кафе «Рибацький стан», де працює офіціанткою, та побачила на ЗГТ Нижньодніпровська, на лавочці, невелику сумку світлого кольору, біля неї нікого не було, вона побачила, що в сумці лежить телефон. Людей на зупинці також не було. Вона взяла сумку ніби свою, та відійшла з нею в сторону, аби її ніхто не бачив, дістала із сумки телефон, сумку залишила біля гаражів та пішла на роботу. Що ще було в сумці вона не знає, оскільки її цікавив лише телефон. Телефон був заблокований, на ньому стояв пароль, потім вона його виключила, а через деякий час вона вставила у телефон свою сім карту, та користувалась телефоном 1 день. У подальшому до неї приїхали співробітники поліції, повідомили, що знайшлась власниця телефону, та вона добровільно віддала їм телефон. Зазначила, що вона на той час не мала грошей та в неї був старий телефон, а цей телефон вона взяла для власного користування. Не віднесла вказаний телефон у поліцію через те, що працювала. Зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому. І на час вчинення цих дій не розуміла, що її дії підпадають під ознаки кримінально-караного діяння.

Окрім показань обвинуваченої, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала наступні покази.

31.08.2023 близько 09 год. ранку вона перебувала на ЗГТ Нижньодніпровська по вул. Перемоги, їхала на роботу, із собою в неї було дві сумки. Вона сиділа На наступній зупинці вона вийшла з маршрутного таксі та повернулась на ЗГТ ОСОБА_7 , пройшло десь 20-25 хв., однак, сумки там вже не було. Зазначила, що на зупинці, перед тим як вона сіла у маршрутне таксі, були люди, однак на обвинувачену вона не звертала уваги.

Після того, як вона повернулась, на зупинці був відкритий кіоск, вона зверталась до продавця, однак продавець факт крадіжки не бачила. Також, вона обходила територію біля зупинки громадського транспорту разом з подругою, однак вони не знайшли залишену нею сумку.

Виявивши крадіжку сумки, вона звернулась до поліції. По приїзду поліції, вона разом зі співробітниками поліції обходили територію, однак сумку також не знайшли.

У сумці в неї були мобільний телефон, всі документи на її ім`я та на ім`я її матері, банківські картки, гаманець, ключі, документи по роботі, у тому числі на електронних носіях.

ЇЇ колеги з роботи телефонували на її номер, однак він був відключений, згодом донька заблокувала її банківські картки, та сім-карту.

Приблизно через місяць співробітники поліції повернули їй телефон, однак в ньому була очищена пам`ять, нічого з її інформації у телефоні не було, сім-карти також не було.

Вказала, що не бажає аби обвинувачена відбувала реальне покарання у виді позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав наступні покази.

Він проживає разом із обвинуваченою ОСОБА_4 у цивільному шлюбі. Влітку-восени, точну дату не пам`ятає, близько 08-30 год., він проводжав ОСОБА_4 на роботу, на зупинці, яка розташована перед 6 лікарнею, як їхати в бік 5 лікарні, побачили жіночу сумку, яка була на лавочці. При цьому, біля сумки нікого не було. Сумка була середнього розміру, відкрита, та було видно, що телефон лежав зверху. Вікторія взяла сумку, вони зайшли за гаражі та ОСОБА_9 витягла із сумки телефон, який був у оранжевому чохлі, ОСОБА_9 поклала собі до кишені телефон, оскільки хотіла ним користуватися, а сумку залишила в гаражах. Після цього, ОСОБА_9 поїхала на роботу, а він пішов додому.

Зазначив, що він хотів набрати власницю телефону або її знайомих аби повернути телефон коли ОСОБА_9 прийшла з роботи близько 21-15 год., однак він не зміг включити цей телефон. Телефон перебував у ОСОБА_9 в користуванні декілька днів, а потім до них приїхали співробітники поліції та його ОСОБА_9 його віддала.

Згідно письмових доказів, які надані прокурором суд встановив такі обставини.

На підставі заяви ОСОБА_6 від 31.08.2023 про те, що 31.08.2023 на зупинці громадського транспорту «Нижньодніпровська», яка розташована по вул. Перемоги у місті Запоріжжя, у неї викрали сумку білого кольору з майном,01.09.2023 до ЄРДР за № 0001391 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 31-32 т.1).

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 05.09.2023 вона добровільно надала слідчому ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, мобільний телефон OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB (імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , для долучення до матеріалів кримінального провадження (а.с. 33 т.1).

Згідно протоколу огляду від 05.09.2023, із фототаблицею до нього, слідчим проведено огляд мобільного телефону «OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB, який перебуває у робочому стані та встановлено імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , а також серійний номер НОМЕР_3 (а.с. 34-41 т.1).

Згідно висновку експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №257 від 11.09.2023, складеного на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні № 0001391 від 01.09.2023, ринкова вартість мобільного телефону ««OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB, імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який було придбано та використовувався з лютого 2023 року, станом на 31.08.2023, складає 6415,74 грн.(а.с. 43-51 т.1).

Згідно протоколу огляду від 27.09.2023, із фототаблицею до нього, слідчим проведено огляд мобільного телефону «OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB, який перебуває у робочому стані та встановлено імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , а також серійний номер НОМЕР_3 . Вказаний огляд проведено за участю потерпілої ОСОБА_6 , та у ході огляду було встановлено, що вказаний мобільний телефон належить потерпілій(а.с. 52-59 т.1).

Відповідно до розписки ОСОБА_6 від 28.09.2023, вона отримала від співробітників поліції мобільний телефон «OPPO A54S», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 (а.с. 63 т.1).

Допитавши обвинувачену, потерпілу та свідка у кримінальному провадженні, дослідивши надані прокурором докази, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Таким чином, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона визнається винною, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має постійне місце проживання, працевлаштована, хоча і не офіційно, за сімейним станом офіційно не одружена, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є її щире каяття у вчиненому, що проявляється у щирому осуді нею своїх дій та наданні нею правдивих показів у судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому, призначене покарання не має на меті завдати фізичних страждань та принизити людську гідність.

З урахуванням викладених вище обставин, які повинні враховуватися при призначенні покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті, строком на 5 років.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд доходить до висновку про відсутність необхідності направлення обвинуваченої до місць позбавлення волі, та про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, шляхом застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України, і призначення їй покарання з випробуванням строком на 1 рік, що, на думку суду, також мінімізує ризик вчинення обвинуваченою нових злочинів у майбутньому.

На переконання суду, призначення обвинуваченій покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судову товарознавчу експертизу, і висновки експерта №257 від 11.09.2023,вартістю 200 грн., покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в загальній сумі 200 грн. 00 коп. на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 не обирався і відповідних клопотань від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за цією статтею у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 200 (двісті) гривень 00 копійки.

Після набрання вироком суду законної сили, речові докази:

-мобільний телефон «OPPO A54S», у кольорі «Crystal Black» 4/128 GB який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній;

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя ОСОБА_1