Єдиний унікальний № 946/5721/23
Провадження № 1-кп/946/537/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

08 листопада 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 03.08.2023, ухвалою від 18.08.2023 було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст.ст. 314 - 315 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

2.Обвинувачена ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за її обвинуваченням за ч. 2 ст. 205-1 КК на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини

1. ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у березні 2019 року, точного часу не встановлено, вона, знаходячись у м. Ізмаїл Одеської області, надала згоду на пропозицію невстановленої особи стати засновником і директором ПП «Бесарабія Ірігейт» (код за ), достовірно усвідомлюючи при цьому, що здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутами товариств, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариств і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг, постачання товарів вона не буде, вносити грошові кошти у статутний капітал, орендувати офісні приміщення та знаходитись за юридичними адресами підприємств вона також не буде. У свою чергу невстановлена особа пообіцяла ОСОБА_3 грошову винагороду у сумі 200 доларів США.

У свою чергу, ОСОБА_3 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, повинна була підписати вищевказані виготовлені невстановленою особою документи, які будуть містити завідомо неправдиві відомості та надати їх державному реєстратору (приватному нотаріусу) з метою проведення державної реєстрації юридичних осіб, а саме: заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З цією метою ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як майбутнього засновника та директора ПП «Бесарабія Ірігейт» (), знаходячись у м.Ізмаїлі, точну адресу, дату та час не встановлено, надала невстановленій особі такі особисті документи для фотографування: паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 30.04.2014 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

На час надання своїх документів, що містять її персональні дані необхідні для складання реєстраційних документів, ОСОБА_3 розуміла, що вона надає їх для внесення неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, а саме ПП «Бесарабія Ірігейт», оскільки фактично директором та засновником вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатися інші особи.

У подальшому, невстановлена особа на виконання попередньої змови з ОСОБА_3 , у березні 2019 року, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, виготовила проекти документів, які необхідні для державної реєстрації юридичних осіб, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме:

- заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи ПП «Бесарабія Ірігейт» від 19.03.2019;

- рішення № 1 власника ПП «Бесарабія Ірігейт» 19.03.2019;

- статут ПП «Бесарабія Ірігейт», відповідно до якого єдиним засновником (учасником) є ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_3 підписуючи вказані документи розуміла, що вона не формувала статутний капітал вищевказаної юридичної особи у сумі 1 300 грн ПП «Бесарабія Ірігейт», що становить 100 % статутного капіталу, що юридична особа не знаходиться та не буде знаходитись за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що вона не буде орендувати будь-яких інших приміщень, що вона не буде виконувати функції (обов`язки) засновника, директора, здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом ПП «Бесарабія Ірігейт», та займатися підприємницькою будівництвом доріг і автострад, взагалі будь-якою діяльністю вказаного підприємства.

Державний реєстратор ОСОБА_5 , не будучи обізнаною про кримінально протиправні наміри ОСОБА_3 , на підставі отриманих документів від останньої із завідомо неправдивими відомостями 19.03.2019 провела державну реєстрацію новоутвореного шляхом заснування юридичної осіб ПП «Бесарабія Ірігейт» () за реєстраційним номером № 1 003480, та внесено дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначивши ОСОБА_3 засновником, директором вказаної юридичної особи.

У той самий час, ОСОБА_3 з метою втілення свого єдиного злочинного наміру, за вказівкою невстановленої особи, здійснила відкриття банківських розрахункових рахунків ПП «Бесарабія Ірігейт», шляхом підписання ряду необхідних документів.

Відкриття банківських рахунків надало змогу невстановленим особам використовувати їх у незаконній діяльності.

В свою чергу ОСОБА_3 , будучи засновником та директором ПП «Бесарабія Ірігейт», не здійснювала будь-якої господарської діяльності, не укладала та не виконувала господарських договорів із контрагентами, не керувала розрахунковими рахунками, не вела, не підписувала та не подавала податкову звітність, не укладала зовнішньоекономічних контрактів, не здійснювала митне оформлення товарів та не здійснювала будь-яких інших дій щодо господарської діяльності зазначеним підприємством.

2.Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК, а саме у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та висловив думку про можливість її звільнення від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження відносно неї, зазначивши, що з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення вже пройшли строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності, обвинувачена ОСОБА_3 не ухилялася від досудового розслідування та інших кримінальних правопорушень не вчиняла.

4.Відповідно до довідки про судимість від 05.09.2023, обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася та інших кримінальних правопорушень не вчиняла.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

6.У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, у тому числі, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

7.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

8.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

9.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

10.При вирішенні питання про те, в якій редакції слід застосувати норми КК, суд враховує те, що Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-IХ (далі - Закон №361-IХ), що набрав чинності 28.04.2020, до абз. 2 ч. 2 ст. 205-1 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою посилена, оскільки значно підвищений розмір штрафу, а саме з розміру від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до розміру від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років замінене на покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

11.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 2 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

12.Отже, з урахуванням того, що Закон №361-IХ посилює кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.205-1 КК, а також того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при вирішенні питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями КК в редакції, чинної на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

13.Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК, яке, незважаючи на те, що санкцією ч. 2 ст. 205-1 КК вже передбачене покарання у виді штрафу у розмірі від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, але в силу ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст.5 КК на теперішній час згідно ст. 12 КК є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, а на час вчинення - відповідно до ст. 12 КК було злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

14.Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час інкримінування ОСОБА_3 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

15.Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

16.Таким чином, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення до 28.04.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК, а саме - три роки.

17.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченої ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено. Також встановлено, що ОСОБА_3 після березня 2019 року, принаймні до 05.09.2023, іншого кримінального правопорушення не вчиняла, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

18.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний ухвалити рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

19.При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для ухвалення судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

20.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у березні 2019 року кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення - злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі), у зв`язку з чим на день вирішення питання про її звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченої ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК вона має бути звільнена від кримінальної відповідальності.

21.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно неї має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 49 КК, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 284, 370 - 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд -

постановив:

1.Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинувачувану за ч. 2 ст. 205-1 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК.

3.Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2021 за № 0000003, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 205-1 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку з її звільненням від кримінальної відповідальності.

4.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

5.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

6.Повний текст ухвали оголошений 09 листопада 2023 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1