Справа № 509/959/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000475 від 29.07.2022 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Дмитрівка Болградського району Одеської області, офіційно не працевлаштованої, з середньою освітою, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засіб зв`язку: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідувань час та дату, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , фактично здійснюючи підприємницьку діяльність в мережі Інтернет, при цьому маючи необхідні знання в користуванні електронно-обчислювальною технікою, а саме в роботі з персональним комп`ютером в тому числі ноутбуком та мобільним телефоном, які підключені до світової мережі Інтернет, використовуючи логін та пароль для входу в соціальну мережу «Instagram», який використовується користувачами в тому числі, як електронний магазин по продажу різного роду товару, створила ряд Інтернет магазинів у соціальній мережі «Instagram», яка має облікові записи під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_5» в якому 3310 публікацій товару, 22,3 тисячі читачів, «zlkd.shop» в якому також оголошення про продаж жіночого одягу та має 43 публікацій товару и 1221 читач, «shoppangmood_ukraine» в якому 129 публікацій товару та 88 читачів, «ІНФОРМАЦІЯ_4», в якому 222 публікацій товару та 2208 читачів, «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому 117 публікацій товару та 17 читачів та видавала себе в якості адміністратора або працівника.

Громадяни зв`язувались з ОСОБА_4 через соціальну мережу «Instagram», де були розміщені сторінки Інтернет магазинів, або через меседжер «Viber», де в ході спілкування з ними засобами «Viber» та «Instagram», остання реалізуючи свій єдиний злочинний намір щодо заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом шахрайства вводила учасників Інтернет покупок в оману, запевнюючи потерпілих про правдивість викладеної нею інформації на сторінках Інтеренет магазинів у мережі Instagram, які мали нікнейми «ІНФОРМАЦІЯ_5», « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_3» та у меседжері «Viber», який створено за номером телефону НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що товару необхідного для продажу в неї не має, запевнювала потерпілих у його наявності, а саме відправленням фотографій товару різного кольору, моделей та кількості наявних розмірів. Під час електронного листування або в ході обміну смс повідомленнями, ОСОБА_4 надавала потерпілим необхідні для здійснення грошового переказу реквізити належних їй пластикових карток, які відкриті: № НОМЕР_3 (Альфабанк), № НОМЕР_4 («ПриватБанк»), запевнюючи при цьому, що після перерахунку коштів, вона відправить оплачений товар на вказану громадянами адресу «Нової пошти». Виконуючи зазначені вимоги, потерпілі перерахували кошти на пластикові картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкритих на ім`я ОСОБА_4 .

Так, 18.05.2022 потерпіла ОСОБА_7 у меседжері «Viber» знайшла Інтернет магазин на сторінці якого оголошення про продаж жіночого одягу, де під кожним із постів зазначена вся необхідна інформація для покупців у вигляді розгорнутого опису товару. Далі, ОСОБА_7 зв`язалася з користувачем під ім`ям « ОСОБА_8 », ким виявилась ОСОБА_4 , та представилась одним із менеджерів магазину. В ході розмови ОСОБА_4 маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання запевнила потерпілу, що товар, який вона вибрала на сайті є в наявності та надіслала декілька смс повідомлень у меседжері «Viber», в яких повідомила, що отримала замовлення та відправила повідомлення з реквізитами банківської пластикової картки № НОМЕР_4 відкритої ім`я на ОСОБА_4 . Тим самим, остання ввела в оману потерпілу ОСОБА_7 , адже в дійсності не мала наміри відправляти їй замовлений товар.

Виконуючи зазначені вимоги, потерпіла ОСОБА_7 нічого не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_4 , яка діяла за допомогою електронно-обчислювальної техніки, 18.05.2022 року перерахувала за придбання жіночого одягу, грошові кошти в сумі 6230 гривень на рахунок № НОМЕР_4 пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_4 . Отримавши грошові кошти, згідно банківського переказу, ОСОБА_4 привласнила всі грошові кошти та витратила їх на власні потреби, при цьому не виконавши своїх зобов`язань перед ОСОБА_7 .

Також, 24.05.2022 потерпіла ОСОБА_9 у соціальній мережі «Instagram» знайшла Інтернет магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на сторінці якого оголошення про продаж жіночого одягу, де під кожним із постів зазначена вся необхідна інформація для покупців у вигляді розгорнутого опису товару. Далі, ОСОБА_9 зв`язалася з користувачем під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ким виявилась ОСОБА_4 , та представилась одним із менеджерів магазину. В ході розмови ОСОБА_4 маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання запевнила потерпілу, що товар, який вона вибрала на сайті є в наявності та надіслала декілька смс повідомлень у соціальній мережі «Instagram», в яких повідомила, що отримала замовлення та відправила повідомлення з реквізитами банківської пластикової картки № НОМЕР_3 відкритої ім`я на ОСОБА_4 . Тим самим, остання ввела в оману потерпілу ОСОБА_9 , адже в дійсності не мала наміри відправляти їй замовлений товар.

Виконуючи зазначені вимоги, потерпіла ОСОБА_9 нічого не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_4 , яка діяла за допомогою електронно-обчислювальної техніки, 24.05.2022 року перерахувала за придбання жіночого одягу, грошові кошти в сумі 700 гривень на рахунок № НОМЕР_3 пластикової картки АТ «Альфабанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_4 . Отримавши грошові кошти, згідно банківського переказу, ОСОБА_4 привласнила всі грошові кошти та витратила їх на власні потреби, при цьому не виконавши своїх зобов`язань перед ОСОБА_9 .

Також, 03.06.2022 потерпіла ОСОБА_11 у соціальній мережі «Instagram» знайшла Інтернет магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на сторінці якого оголошення про продаж жіночого одягу, де під кожним із постів зазначена вся необхідна інформація для покупців у вигляді розгорнутого опису товару. Далі, ОСОБА_11 зв`язалася з користувачем під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ким виявилась ОСОБА_4 , та представилась одним із менеджерів магазину. В ході розмови ОСОБА_4 маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання запевнила потерпілу, що товар, який вона вибрала на сайті є в наявності та надіслала декілька смс повідомлень у соціальній мережі «Instagram», в яких повідомила, що отримала замовлення та відправила повідомлення з реквізитами банківської пластикової картки № НОМЕР_3 відкритої ім`я на ОСОБА_4 . Тим самим, остання ввела в оману потерпілу ОСОБА_11 , адже в дійсності не мала наміри відправляти їй замовлений товар.

Виконуючи зазначені вимоги, потерпіла ОСОБА_11 нічого не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_4 , яка діяла за допомогою електронно-обчислювальної техніки, 03.06.2022 року перерахувала за придбання жіночого одягу, грошові кошти в сумі 749 гривень на рахунок № НОМЕР_3 пластикової картки АТ «Альфабанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_4 . Отримавши грошові кошти, згідно банківського переказу, ОСОБА_4 привласнила всі грошові кошти та витратила їх на власні потреби, при цьому не виконавши своїх зобов`язань перед ОСОБА_11 .

Крім того, 21.06.2022 потерпіла ОСОБА_12 у меседжері «Viber» знайшла Інтернет магазин під назвою « Джинсы женские оптом » на сторінці якого оголошення про продаж жіночого одягу, де під кожним із постів зазначена вся необхідна інформація для покупців у вигляді розгорнутого опису товару. Далі, ОСОБА_12 зв`язалася з користувачем під ім`ям « ОСОБА_8 », ким виявилась ОСОБА_4 , та представилась одним із менеджерів магазину. В ході розмови ОСОБА_4 маючи єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання запевнила потерпілу, що товар, який вона вибрала на сайті є в наявності та надіслала декілька смс повідомлень у меседжері «Viber», в яких повідомила, що отримала замовлення та відправила повідомлення з реквізитами банківської пластикової картки № НОМЕР_3 відкритої ім`я на ОСОБА_4 . Тим самим, остання ввела в оману потерпілу ОСОБА_12 адже в дійсності не мала наміри відправляти їй замовлений товар.

Виконуючи зазначені вимоги, потерпіла ОСОБА_12 нічого не підозрюючи про шахрайські наміри ОСОБА_4 , яка діяла за допомогою електронно-обчислювальної техніки, 21.06.2022 року перерахувала за придбання жіночого одягу, грошові кошти в сумі 19064 гривень на рахунок № НОМЕР_3 пластикової картки АТ «Альфабанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_4 . Отримавши грошові кошти, згідно банківського переказу, ОСОБА_4 привласнила всі грошові кошти та витратила їх на власні потреби, при цьому не виконавши своїх зобов`язань перед ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю і у скоєних нею кримінальних правопорушеннях щиросердо розкаялася, підтвердивши суду, що вона дійсно скоїла кримінальне правопорушення при вищенаведених фактичних обставинах, які нею не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що надалі вона не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, але звернулись до суду з заявами, відповідно до яких просять суд розглядати кримінальне провадження у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.190 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ч.3 ст.190 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а у відповідності до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої:

- раніше обвинувачена ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не заміжня, офіційно не працевлаштована, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставин, що пом`якшують покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України);

- добровільне відшкодування завданого збитку (п.2 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченої, позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_12 до ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення на її користь 19064 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_7 до ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення на її користь 6230 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Відповідно до наданих обвинуваченою, долучених до матеріалів кримінального провадження та досліджених судом квитанцій обвинувачена у повному обсязі відшкодувала заподіяну матеріальну шкоду.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю предмету спору провадження за цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України та призначити їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, мобільний телефон марки «Iphone 7» серійний номер « НОМЕР_5 », імеі 1: НОМЕР_6 з номером мобільного оператора НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_4 скасувавши з них арешт.

Скасувати арешт із забороною відчуження з земельної ділянки площею 0,8069 га, кадастровий номер :01:002:0825, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_13 від 10.02.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1