Справа № 215/4561/23
ВИРОК
04 жовтня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 23.03.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 09.10.2018 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2018 та остаточно до відбуття покарання визначено 4 роки позбавлення волі. 18.06.2022 звільнений з Криворізької виправної колонії № 80 у зв`язку з відбуттям покарання.
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" після повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та продовжено строк дії воєнного стану в Україні Законом «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, повторно вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:
Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_3 побачив на пластмасовому підвіконні чоловічий гаманець темно-синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , та у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного гаманця.
Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків та очевидців ОСОБА_3 взяв до рук з підвіконня чоловічий гаманець темно-синього кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 2000 гривень, банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , картка Криворіжця № НОМЕР_2 , дві дисконтні картки магазинів «Перлина» та «Файно», які належать ОСОБА_6 , та поклав вищевказаний гаманець в свою сумку типу «бананка», після чого вийшов з приміщення аптеки та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Чоловічий гаманець темно-синього кольору, банківська картка АТ КБ «ПриватБанк», картка Криворіжця № НОМЕР_2 , дві дисконтні картки магазинів «Перлина» та «Файно», матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_6 не представляють.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2000 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також скориставшись відсутністю на місці потерпілого та свідків події, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, взяв до рук банківську платіжну карту АТ КБ «ПриватБанк» за номером № НОМЕР_1 , випущену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на балансі якої були грошові кошти належні потерпілій особі, та доступ до балансу яких було обмежено, визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказана банківська платіжна картка та наявні на них грошові кошти є чужою власністю, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, таємно викрав вищевказану карту, яка, відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 , можливості використовувати зазначеною карткою за призначенням, тобто умисно викравши вказаний офіційний документ.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_3 , позбавив можливості потерпілого ОСОБА_6 , використовувати свої офіційні документи за призначенням, а саме платіжну банківську картку.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.
Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а також скориставшись відсутністю на місці потерпілої та свідків події, тобто діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, взяв до рук банківську платіжну карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , випущену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на балансі якої були грошові кошти належні потерпілій особі та визначив для себе вказані грошові кошти, як об`єкт свого злочинного посягання.
реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами
Після чого, ОСОБА_3 бажаючи досягання свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), а саме грошових кошів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , випущену на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направився до алкомаркету «Градус» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя 47б, де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна шляхом розрахунку вищевказаною банківською карткою за товар, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, повторно, передав своєму знайомому ОСОБА_7 вказану банківську карту, не попереджуючи про те, що він її викрав, щоб останній зайшовши до алкомаркету «Градус» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя 47б, здійснив оплату товарів.
Так гр. ОСОБА_7 , не усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, зайшовши до алкомаркету «Градус» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя 47б, з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 здійснив покупку товарів, а саме: о 10:53 годині оплатив дві банки «Шейку» вартістю 88 гривень та о 10:54 годині здійснив оплату дев`яти пачок цигарок «Ротманс» вартістю 842 гривні 50 копійок, за грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_6 , які знаходились на картці.
Таким чином, ОСОБА_3 , довівши свій злочинний прямий умисел до кінця, направлений на таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 у загальній сумі 930,50 гривень, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , завдав матеріальний збиток ОСОБА_6 , на загальну суму 930,50 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
-ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану;
-ч.1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.
Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачених ст.476 КПК України.
Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України 2 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони узгодили ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Підозрюваному роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473 ч.2, 474 ч.4, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене прокурором та обвинуваченим покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.4 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.
Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .
Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 357 КК України за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів є правильною, злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, тому існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2023 втратив свою дію.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч.4 ст. 185 КК України 5/п`ять/ років позбавлення волі;
-за ч.1 ст.357 КК України 2 /два/ роки обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: чоловічий гаманець темно-синього кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-банківська картка «Пумб» № НОМЕР_3 , яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-картка Криворіжця № НОМЕР_2 , яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-дві дисконтні картки магазинів «Перлина» та «Файно», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-грошові кошти в загальній сумі 600 гривень ( купюрами 200 грн. 3 шт.), які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-1 долар однією купюрою, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
-грошові кошти у сумі 750 гривень ( купюрами 500 грн. 1 шт., 200 грн. 1 шт., 50 грн. 1 шт.), які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити в користуванні потерпілого;
- 1 DVD-R 4.7 GB 16х диск вмістом якого є 1 відеофайл з камери спостереження аптеки «Бажаємо здоров`я» наданий ТОВ «Бердянською фармацевтичною компанією» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ: