Справа № 463/9520/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1481/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2023 року про повернення його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами №2614/3 від 11 вересня 2023 року,

встановила:

вищезазначеною ухвалою у клопотанні про поновлення строку на подання скарги відмовлено; скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами №2614/3 від 11 вересня 2023 року, повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із вказаним рішення слідчого судді, командир Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2023 року у справі №463/9520/23; призначити новий розгляд скарги слідчим суддею у суді першої інстанції.

В обґрунтування причин своїх апеляційних вимог апелянт вказує на те, що слідчим суддею суто з огляду на процесуальні строки, без врахування об`єктивних умов та обмежень, відхилено клопотання про поновлення строку оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, покликаючись лише на процесуальні вимоги щодо дотримання строків, але при цьому не взято до уваги поважність причин пропуску строку оскарження та не надано жодної оцінки зазначеному.

Як зазначає апелянт, пропуск строку на звернення зі скаргою до слідчого судді він мотивував тим, що військова частина НОМЕР_1 , як на момент подання повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем, так і на час подання скарги на бездіяльність знаходилась у зоні бойових дій. Підрозділи військової частини, включаючи командування, дислокуються у зоні проведення активних бойових дій, що унеможливлює своєчасне звернення до слідчого судді. При цьому місце вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем м. Львів, що унеможливило подання відповідних документів за актуальним місцезнаходженням військової частини, що, у свою чергу, вимагало додаткового часу. Зазначені перешкоди існують об`єктивно, виникли внаслідок умов воєнного часу, спричиненого агресією російської федерації та підтверджені Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, та знаходяться поза волею командування військової частини.

На переконання апелянта, поважність причин пропуску строку на звернення зі скаргою визначається саме обставинами, які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом часу.

У судове засідання апелянт не з`явився, у поданій апеляційній скарзі просив її розгляд провести без участі представника військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із перебуванням складу її командування у зоні бойових дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності апелянта.

Перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора чи дізнавача передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу у разі, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку для подання скарги у порядку ст. 303 КПК України має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб перегляд процесуальних рішень розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Визначені кримінальним процесуальним законом межі задля оскарження процесуальних дій надають учасникам кримінального провадження достатній строк для роздумів, протягом якого вони мають право, у разі необхідності, подати відповідну скаргу, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Із наявних матеріалів скарги слідує, що 26 жовтня 2023 року до Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (а.с. 1-3). Вказана скарга, згідно зі штемпелем «Укрпошти», була скерована до суду поштою 23 жовтня 2023 року.

Крім цього, у поданій скарзі командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 порушував питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яке мотивував перебуванням військової частини поза межами пункту постійної дислокації у зоні бойових дій та отриманням листа органу досудового розслідування лише 18 жовтня 2023 року.

Підставою для відмови у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 №2614/3 від 11 вересня 2023 року, слідчим суддею в оскарженій ухвалі зазначено те, що повідомлення №2614/3 від 11 вересня 2023 року про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_10 кримінального правопорушення, отримано ТУ ДБР у м. Львові 22 вересня 2023 року, тому зі скаргою на бездіяльність скаржник мав звернутися, починаючи з 24 вересня 2023 року до 3 жовтня 2023 року включно, а звернувся (здав конверт на пошту) лише 23 жовтня 2023 року. При цьому наведені скаржником підстави для поновлення строку на звернення зі скаргою слідчий суддя визнав неповажними.

Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, у клопотанні про поновлення строку, ініційованому учасником кримінального провадження, має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Тому, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, судом мають враховуватися такі обставини, як: тривалість процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Поважність причин пропуску має довести особа, яка заявила клопотання про поновлення їй процесуального строку на оскарження

Апеляційний суд звертає увагу, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити бездіяльність, допущену слідчим, дізнавачем чи прокурором.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, не дав належної оцінки обставинам, які зазначалися скаржником, зокрема тому факту, що на території України запроваджено воєнний стан та військова частина НОМЕР_1 перебуває у зоні бойових дій.

Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора означає невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про таке кримінальне правопорушення.

Тобто, із врахуванням вимог ст. 214 КПК України, у цьому випадку заявник командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 міг розраховувати на те, що слідчий вніс відомості про кримінальне правопорушення за його заявою, оскільки положення ст. 214 КПК України не надають слідчому жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, аніж внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань після надходження відповідного повідомлення.

За таких обставин, заявник не міг достеменно знати, що слідчий належним чином не виконав вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та, у цьому випадку, допустив бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Водночас, лист старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_11 від 9 жовтня 2023 року, військова частина НОМЕР_1 отримала лише 18 жовтня 2023 року, що стверджується вхідним штемпелем військової частини (а.с. 4).

В свою чергу, скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР заявник подав, відповідно до відмітки на конверті «Укрпошти», 23 жовтня 2023 року, тобто у строк 10 днів з моменту отримання вищезгаданої письмової відповіді на його повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Відтак, слід зазначити, що слідчий суддя у цьому випадку не перевірив, чи повідомляв слідчий у передбачений законом строк заявника про прийняте ним рішення за результатами розгляду його повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а також не пересвідчився, коли саме заявнику стало відомо про бездіяльність слідчого.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що у цьому випадку існують підстави для поновлення заявнику строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення як такого, що пропущений з поважних причин.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст.ст. 409, 411 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, зокрема коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи те, що слідчий суддя безпідставно відмовив заявнику командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 у задоволенні клопотання про поновлення строку та повернув його скаргу, не розглянувши по суті, а вирішення питання про зобов`язання слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення відноситься до компетенції слідчого судді, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової, якою скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України слід повернути до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду по суті слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2023 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами №2614/3 від 11 вересня 2023 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою поновити командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами №2614/3 від 11 вересня 2023 року, в порядку ст. 303 КПК України.

Призначити новий розгляд скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами №2614/3 від 11 вересня 2023 року, слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4