справа № 359/281/24
провадження № 1-КС/359/130/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000174 від 22.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 356 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 22.07.2011р. було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №292.

Від даного шлюбу сторін народилася дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2021р. у справі №359/6943/21 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), командир взводу стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, старший лейтенант, призваний на військову службу за мобілізацією 10.03.2022 з ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 25.09.2022 під час бою в районі н.п. Одрадівка, Бахмутського району, відповідно до Сповіщення №1/2/156 від 01.10.2022.

Оскільки у ОСОБА_5 не було дружини, інших дітей, інших утриманців та живих батьків, то виключно ОСОБА_4 , як законний представник їх спільної дитини - ОСОБА_6 мала право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 стало відомо, що рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_7 тривалий час безпідставно отримував грошове забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_5 .

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_3 від 05.08.2023 р. № 4720 ОСОБА_7 отримав 577 305, 99 грн. грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_5 .

Військовою частиною НОМЕР_4 було направлено листа на ОСОБА_7 з проханням повернути кошти, в зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано пакет документів лише на брата та вказано, що він єдиний законний представник, а насправді в першу чергу мала право колишня дружина, так як вона є опікуном дитини безвісти зниклого військовослужбовця.

Лист був направлений Укрпоштою кур`єрською доставкою 12 серпня 2023 року, але ОСОБА_7 відмовився отримувати цього листа від кур`єра, в телефонній розмові прокоментувавши це тим, що не був на місці і не міг його отримати. Потім військовою частиною НОМЕР_4 було повторно направлено листа через Нову Пошту 15 вересня 2023 року, лист було отримано та ОСОБА_7 , але в телефонній розмові він повідомив, що не буде повертати кошти і не буде відправляти нам відповідь на листа. Станом на 31.10.2023 року ОСОБА_7 не було повернуто коштів і наповіді на листи, які були відправлені військовою частиною НОМЕР_4 .

ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_2 .

У зв`язку з вище вказаним, з метою забезпечення цивільного позову слідчий просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В судове засідання дізнавач Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області не з`явився. У поданому клопотанні просив проводити розгляд справи без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР №0000174 від 22.02.2023 за ст. 356 КК України з фабули вбачається, що 25.09.2022 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому місці самоправно, в супереч установленому законом порядку заволоділа належними документами ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 ст. 170 КПК України встановлено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Разом із тим, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що згідно Інформації сформованої за допомогою додатку "Реєстр - нерухомості" номер витягу: 959 від 10.01.2024 ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 17511425).

Проте, слідчим не надано відповідних доказів зокрема, щодо вартості майна на яке останній просить накласти арешт та достатніх обґрунтувань, щодо розміру завданих збитків. Вказані докази позбавляють можливості слідчому судді визначити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Також до матеріалів клопотання слідчим не надано пред`явленого цивільного позову потерпілим.

Пункт 1 ч. 2 ст. 173 КПК України зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт враховувати правову підставу для арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що доводи зазначені в клопотанні про наявність підстав для накладення арешту є передчасними, не обґрунтованими та безпідставними.

Так з матеріалів справи вбачається, що слідчим не наведено достатніх підстав та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке той просить накласти арешт.

Враховуючи те, що передбачені ст. 170 КПК України підстави для накладання арешту на майно відсутні, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1