Провадження № 1-кп/202/238/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, дистанційно - в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, який неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окуповані території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Краматорськ, Донецької області, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, за допомогою власного мобільного телефону марки «Tecno», моделі «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , використовуючи аккаунт в месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », що зареєстрований на номер мобільного зв`язку НОМЕР_4 у приватному чаті з користувачем месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_8 », що зареєстрований на номер російського мобільного зв`язку НОМЕР_5 , який належить представнику збройних сил російської федерації, повідомив останньому інформацію про розташування Збройних Сил України на території м. Краматорська Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, а саме:

- 03.05.2023 о 03 год. 34 хв. про розташування техніки та особового складу ЗСУ на території промислової частини ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 (за координатами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 );

- 03.05.2023 о 03 год. 39 хв. про розташування техніки та особового складу ЗСУ у житловій будівлі за адресою: АДРЕСА_3 (за координатами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 );

- 03.05.2023 о 04 год. 25 хв. про розташування військовослужбовців ЗСУ на території Комунального позашкільного навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 03.05.2023 о 04 год. 29 хв. про розташування техніки та особового складу ЗСУ на території ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_5 (за координатами НОМЕР_10 , НОМЕР_11 );

- 03.05.2023 о 04 год. 35 хв. про розташування військовослужбовців ЗСУ на території ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_6 .

Вище вказану інформацію громадянин України ОСОБА_5 пересилав з метою надання допомоги незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора в ідентифікації на місцевості та веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України не визнав та пояснив, що у травні 2023 року він дійсно збирав інформацію про розташування техніки та особового складу ЗСУ в тому числі шляхом обміну повідомленнями в телеграм каналі, однак вказану інформацію він збирав для особистого використання, представнику збройних сил російської федерації її не передавав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердив факт знайомства з ОСОБА_5 та факт спілкування з останнім на різні побутові теми. Також ОСОБА_9 пояснив, що він обмінювався з ОСОБА_5 інформацією щодо розташування техніки та особового складу ЗСУ. Йому не відомо, чи відправляв ОСОБА_5 вказану інформацію представнику збройних сил.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, його вина підтверджується нижченаведеними доказами, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 від 03.05.2023 року, Старший слідчий в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорську) слідчого відділу 2-го управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майор юстиції ОСОБА_10 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, ст. 236 КПК України, у присутності понятих, провів обшук затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого у правій кишені куртки було виявлено та у подальшому вилучено: - мобільний телефон, марки «Tecno», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить затриманому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після вилучення вказаний мобільний телефон поміщено до прозорого пакету та опечатаний паперовою биркою «Пакет № 1» з пояснювальним надписом та підписами понятих, затриманого, слідчого. (т. 1, а.п. 39-40).

Згідно протоколу огляду речового доказу від 03.05.2023 року, старший слідчий в ОВС 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майор юстиції ОСОБА_10 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0001799 від 03.05.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, у приміщенні службового кабінету № 122 ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Я.Мудрого, 56 у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 237, 223 КПК України, при штучному освітлений, провів огляд мобільного телефону марки «Tecno», який 03.05.2023 року під час особистого обшуку вилучено у затриманого в порядку ст.208 КПК України громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду використовується ноутбук марки HP 250 G5 з операційною системою Windows 7 та мобільний телефон Iphone X, за допомогою якого буде здійснено фотографування процесу слідчої дії. Огляд розпочато з вскриття пакету №1 (додаток до протоколу затримання громадянина ОСОБА_5 від 03.05.2023 року). В ході огляду з пакета №1 було вилучено мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 . Огляд телефону було розпочато з розблокування екрану кнопкою «ввімкнення». Введено цифровий пароль - 1579. Здійснено перехід до розділу «Настройки». З вказаного розділу здійснено перехід до розділу «Мой телефон», «Модель». Виявлено, що пристрій має назву «TECNO SPARK 8C», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 . Здійснено перехід до головного меню пристрою. Виявлено додаток «Telegram». Здійснено перехід до його вмісту. Виявлено обліковий запис « ОСОБА_7 ». Здійснено перехід до розділу «Настройки», «Устройства». Виявлено, що даний обліковий запис використовується лише з пристрою «Tecno TECNO SPARK 8C». На даний момент пристрій має статус «В сети». Далі здійснено перехід до основного розділу «Telegram». У папці «Архив» виявлено діалог з користувачем під псевдонімом « ОСОБА_8 ». Здійснено перехід до персональної сторінки користувача « ОСОБА_8 ». Виявлено, що обліковий запис « ОСОБА_8 » зареєстровано за номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 . Здійснено перехід до діалогу користувачів «ОСОБА_7» та «ОСОБА_8». Виявлено, що діалог починається 02.05.2023 року о 14 год. 58 хв. стікером. Аналізом діалогу встановлено наступне: 03.05.2023 року о 03 год. 30 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що за координатами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , а саме у будівлі інтернату на момент бесіди ніхто не проживає. Також повідомляє, що там ніхто не проживає після «попадения». Далі робить зауваження, що «отработали хорошо». 03.05.2023 року о 03 год. 34 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що за координатами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 а саме на в`їзді до промислової частини НКМЗ спостерігається рух техніки та військових. 03.05.2023 року о 03 год. 39 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що за координатами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 в районі швидкої допомоги знаходяться автомобілі на чорних номерах та ходять військовослужбовці. О 03 год. 39(42) хв. користувач уточнює, що мав на увазі вантажівки та легкові автомобілі у кількості біля 20 штук. 03.05.2023 року о 03 год. 45(46) хв. користувач «ОСОБА_8» пересилає співрозмовнику знімки екрану із зображеннями діалогу у мережі телеграм. У сфотографованій переписці фігурують зображення супутникової карти. Останній питає, що там розташовано. 03.05.2023 року о 04 год. 25 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що на станції юних техніків АДРЕСА_2 (координати НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ) пройшли зміни. Вантажівки уїхали. Люди залишились. 03.05.2023 року о 04 год. 29 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що у ангарах та 5-ти поверховій будівлі за координатами НОМЕР_16 досі розміщуються військові та техніка. Також останній просить співрозмовника «не промазати». 03.05.2023 року о 04 год. 32 хв. користувач « ОСОБА_7 » просить співрозмовника здійснити оплату, пояснюючи тим, що ризикує. 03.05.2023 року о 04 год. 35 хв. користувач « ОСОБА_7 » повідомляє співрозмовника, що за координатами НОМЕР_17 розташовуються прикордонники, а саме озброєна охорона та автомобілі. 03.05.2023 року о 04 год. 39 хв. користувач « ОСОБА_8 » нагадує користувачу «ОСОБА_7» нагадує про особисту безпеку і те, що нагадає йому про себе через тиждень у той же час. Діалог завершується 03.05.2023 року о 04 год. 40 хв. Під час огляду було здійснено фотографування діалогу користувача « ОСОБА_7 » та користувача « ОСОБА_8 ». Фотознімки діалогу викладені у вигляді фототаблиці (додаток №1) доданій до даного протоколу огляду. Більше важливої для досудового розслідування інформації під час огляду даного предмету не виявлено. Після огляду вище наведений предмет запаковано до поліетиленового пакету №1 без вільного доступу до його вмісту, з відповідною паперовою біркою з підписом слідчого та пояснювальним записом до нього. (т. 1, а.п. 42-48).

Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ 19/113-23/1313-КТ від 30.05.2023, мобільний телефон «Tecno» знаходиться у робочому стані, про що свідчить повне завантаження встановленої операційної системи, відсутність повідомлень про помилки та наявні конфлікти обладнання. В результаті пошуку серед інформаційного наповнення мобільного телефону «TECNO» були виявлені інтернет браузери «Ні Browser», « ОСОБА_11 » за допомогою яких можливо вихід в мережу Інтернет. Виявлена історія інтернет-браузера «Chrome» була записана до каталогу « History» на диск для лазерних систем зчитування, який додається до висновку експерта (Додаток 1). Також було виявлено програмне забезпечення для передачі/отримання даних і спілкування через мережу Інтернет: «Instagram», «Meet», «Telegram», «TikTok», «Viber», «Gmail». В встановленому програмному забезпеченні було виявлено листування у «Telegram», «Instagram», «Viber», «Gmail». Також було встановлено, що вхід до акаунту « ОСОБА_12 » здійснюється за логіном: « ІНФОРМАЦІЯ_6 », до «Instagram» за логіном: « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 », до «lelegram» за логіном: « ОСОБА_7 НОМЕР_4 ». Паролів доступу не виявлено. В результаті пошуку серед інформаційного наповнення мобільного телефону «TECNO» наданого на дослідження, були виявлені текстові повідомлення (т. 2, а.п.61-69).

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 21.06.2023, ст. слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Данецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проведено огляд речей, предметом огляду є - оптичний диск CD-R марки «esperanza», ємністю 700 МВ, на якому міститься напис, виконаний рукописним способом маркером чорного кольору, наступного змісту «ВФ Україна, Справа 201/6368/23, GD-23-07844|кі від 13.06.2023. Далі, даний диск поміщено в привід для оптичних дисків який під`єднаний до ноутбука «DELL», після чого переглянуто його вміст. При цьому встановлено, що на диску марки «esperanza» міститься 1 файл, з назвою «11683-2.xsx» об?ємом 244 КБ. При відкритті за допомогою програми «Microsoft Excel», файлу з назвою «11683-2.x1sx» встановлено, що вказаний файл містить інформацію про вхідні, вихідні дзвінки та текстові повідомлення здійсненні з використанням номеру телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 підозрюваному в кримінальному провадженні N? 0001799 та мають значення для даного кримінального провадження, були записані на даний диск представником ПрАТ «ВФ Україна». При відкритті за допомогою програми «Microsoft Excel», файлу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » встановлено, що вказаний файл містить інформацію про вхідні, вихідні дзвінки, підключення до мережі інтернет здійсненні з використанням номеру телефону НОМЕР_4 , оператор ПрАТ «ВФ Україна» яким згідно з матеріалами кримінального провадження користується ОСОБА_5 . Вказаний файл являє собою таблицю, яка складається з колонок в яких міститься інформація, як це відображено на скріншоті нижче.

Згідно протоколу огляду інтернет-сайту від 15.06.2023, оперуповноважений ВЗНД ГВ у м. Краматорськ 2 управління (дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, було оглянуто сайт «Миротворець», який містить відомості про ОСОБА_15 , який за інформацією особи, яка поширила відомості, є співробітником ФСБ рф.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні підтвердив факт знайомства з ОСОБА_5 та факт того, що він обмінювався інформацією з останнім про розташування техніки та особового складу ЗСУ. Зазначені пояснення свідка, у своєму взаємозв`язку з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме: протоколу огляду речового доказу від 03.05.2023 року, наявно свідчать про те, що ОСОБА_5 збирав інформацію про місце розташування особового складу та техніки ВСУ саме з метою подальшого повідомлення цієї інформації співробітнику ФСБ російської федерації задля сприяння подальшому пошкодженню або знищенню особового складу або техніки ЗСУ, тобто призводять суд до переконання у тому, що ОСОБА_5 надавав незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд розцінює як вибрану обвинуваченим позицію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого повністю спростовується показаннями свідка ОСОБА_9 , допитаного безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні, логічні та узгоджуються між собою та з іншими письмовими доказами кримінального провадження, дослідженими судом.

Таким чином, на переконання суду, пояснення обвинуваченого не породжують «розумний сумнів», достатній для визнання його невинуватим чи спростування пред`явленого йому обвинувачення, а навпаки, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності доводять «поза розумним сумнівом» наявність у обвинуваченого прямого умислу, спрямованого на надання незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підстав наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні стороною захисту не надано суду жодного доказу у частині її заперечень щодо вчинення обвинуваченим інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про відмову від допиту свідка ОСОБА_16 зі сторони обвинувачення, зазначеного у реєстрі, яке за ухвалою суду, постановленою у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 371 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, з урахуванням положень ст. ст. 22, 26 КПК України, було задоволено.

З врахуванням наведеного, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 7 ст. 111-1 КК України як надання незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або само організовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке слід призначити ОСОБА_5 за даним кримінальним провадженням, суд, виходить із наступного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше не судимий, вину не визнав.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 66- 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд виходить з того, що санкцією інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, є покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України додатковими покараннями, є в тому числі, конфіскація майна. Частиною 4 цієї статті передбачено, що до основного покаранню може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених Особливою частиною цього Кодексу.

Тобто, при призначенні покарання, суд за власним переконанням приймає рішення про застосування або не застосування до особи додаткового покарання.

Таким чином, приймаючи до уваги характер та ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , а також наслідкам для держави та її громадян, котрі за собою ці дії потягли, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання, передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді конфіскації майна.

Питання про призначення ОСОБА_5 додаткового основного покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування суд вирішує у відповідності із ч.1 ст.55 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді триманні під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Крім того, відповідно до ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 03.05.2023 по день набрання вироком законної сили.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 на мобільний телефон «Tecno», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 96- 1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу..

Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Речові докази, зокрема, мобільний телефон «Tecno», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 є засобом вчинення злочину.

За таких обставин, в частині вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України, відповідно до положень якої, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст. 7, ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять років) з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю пов`язаною із виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування строком 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 03.05.2023 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України у зв`язку з проведенням судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/113-23/1313-КТ у сумі 9 799 (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійки в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2023 на мобільний телефон «Tecno», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ, а саме: на мобільний телефон «Tecno», модель «Tecno KG5j», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , який переданий на зберігання до камери у камері речових доказів СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1