Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1234/23
номер провадження 1-кп/368/170/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2023 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 246 КК України, яке внесено 08.07.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001618 від 08.07.2023 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Українське Хмельницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи, що досягла пенсійного віку, непрацюючого, раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 25.08.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), який передбачено:

- ч. 1 ст. 246 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконній порубці дерев в захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, -

- з участю сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3 .

Захисник обвинуваченого - авдокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків вчинення кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- рішенням Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 20.12.2021 № 395-18 «Про надання дозволу на вирубку полезахисних лісосмуг на території Кагарлицької міської територіальної громади», - ПрАТ «Агрофорт» надано дозвіл на проведення робіт по очищенню земельних ділянок від порослі та гілок в полезахисних смугах, що межують із земельними ділянками, які орендовані ПрАТ «Агрофорт».

На підставі вказаного рішення між ПрАТ «Агрофорт» та ФОП ОСОБА_6 укладено договір надання послуг/виконання робіт № 150/1 від 02.12.2019, відповідно до якого ФОП ОСОБА_6 зобов`язувався надавати послуги/виконати роботи з кронування дерев в с. Шпендівка та с. Черняхів Обухівського району Київської області.

У подальшому, на виконання умов даного договору ОСОБА_6 для виконання зазначених робіт залучив жителів м. Кагарлик Обухівського району Київської області, а саме, - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_3 , яких близько 9 години 07.07.2023 привіз до захисної лісосмуги, що розташована за межами населеного пункту села Шпендівка в адміністративних межах Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області та визначив обсяг робіт, а саме, - повідомив про необхідність розчищення даної лісосмуги від порослі та гілок, при цьому ОСОБА_6 надав обвинуваченому ОСОБА_3 інструмент для виконання даних робіт, а саме, - бензопилу марки «FORTE».

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 приступили до виконання даних робіт, зокрема, - обвинувачений ОСОБА_3 за допомогою бензопили здійснював обрізання гілок, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відтягували та складали гілки на купи.

У подальшому, 07.07.2023 близько 12:00 год., в той час, коли ОСОБА_7 га ОСОБА_8 відлучились на обід, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись в полезахисній лісосмузі за межами населеного пункту села Шпендівка в адміністративних межах Кагарлицької міської територіальної громади Обухівського району Київської області, на земельній ділянці з географічними координатами 49°51'22.0"N 30°37'14.7"Е (49.856098, 30.620750 - визначені за допомогою мобільного додатку «Google maps»), за допомогою заздалегідь заготовленого та прилаштованого знаряддя злочину, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме, - бензопили марки: «FORTE», всупереч ст.ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, в порушення вимог ст.ст. 5, 12, 38, 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", п.п. 2., 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у виді шкоди довкіллю, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи умисел, направлений на незаконну порубку дерев, здійснив незаконну порубку сироростучих дерев породи «Ясен» та «Клен», у кількості 3 шт., які являлись частиною захисного лісонасадження, відділивши стовбури дерев від коріння до ступеня припинення росту, тим самим виконав усі необхідні дії, для доведення свого злочинного умислу до кінця та здійснив незаконну порубку 2 дерев породи «Ясен», діаметром 53x56 см., 32x33 см., та 1 дерево породи «Клен» діаметром 45x45.

В результаті незаконної порубки дерев обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв потерпілій особі - Кагарлицькій міській раді Обухівського району Київської області, - майнову шкоду на загальну суму 46163 (сорок шість тисяч сто шістдесят три) гривні 81 копійки.

Відповідно до примітки № 1 до ст. 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно підпункту 169.1.1 ст. 169 розділу 4 податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2023 дорівнює 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Таким чином завдана обвинуваченим ОСОБА_3 шкода у розмірі 46163 (сорок шість тисяч сто шістдесят гри) гривні 81 копійки, - більш ніж у 34 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та, відповідно, - завдана шкода є істотною.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

- отже, вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 246 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в незаконній порубці дерев в захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин), яке передбачено ч. 1 ст. 246 КК України, а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, яке передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 усіх юридичних ознак кримінального правопорушення, які визначено в диспозиції ч. 1 ст. 246 КК України.

В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 настає за протиправні, кримінально - карані діяння, які були ним вчинені умисно (прямий умисел) з урахуванням положень ст. 23, ч.ч. 1, 2 ст. 24 КК України.

Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин), яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.

Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

- винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено ч. 1 ст. 246 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, який надав наступні показання:

Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.

Додатково на запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що на даний час він проживає в неофіційному шлюбі з жінкою, у якої на утриманні знаходиться онук, так як її онук позбавлений батьківського піклування.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 246 КК України, - визнав повністю та беззастережно.

Станом на даний час повністю усвідомив всю протиправність своїх дій, йому соромно за вчинене кримінальне правопорушення, та обіцяє більше кримінальних правопорушень не вчиняти.

При призначенні покарання просив не призначати йому покарання у виді штрафу, так як він не має офіційного заробітку, його сім`я на даний час перебуває в скрутному становищі, а тому призначення йому штрафу поставить його та його сім`ю ще в скрутніше становище.

Також просив не призначати йому покарання, яке буде пов`язане з позбавленням його волі, так як він є людиною похилого віку, з відповідними хворобами, крім того, - призначення покарання, яке буде пов`язане з позбавленням волі, - поставить його сім`ю на межу виживання, так як його доходи є фактично єдиним джерелом доходів в його сім`ї.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради Київської області до нього про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - визнає повністю та просить його задовольнити.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 процесуальні наслідки визнання позову, проте, - обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в присутності захисника в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, суд вважає, що покази обвинуваченого не є результатом якихось погроз з боку потерпілої сторони чи третіх осіб, або обіцянок чи погроз з боку працівників правоохоронних органів (слідчих, прокурорів), приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено ч. 1 ст. 246 КК України.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачено ч. 1 ст. 246 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, однак, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , яке підтримав захисник обвинуваченого, - адвокат, проти якого представник державного обвинувачення (прокурор) не заперечувала, та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за недоцільне:

- допит представника потерпілої юридичної особи;

- допит свідків, які зазначені реєстрі, який додано до обвинувального акту;

- дослідження інших матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -

- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого (в тому числі досудової доповіді органу пробації у відношенні обвинуваченого), дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, судових витрат (витрат на залучення експерта), заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника було роз`яснено судом в судовому засіданні, - які йому зрозумілі.

Окрім того, - в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що дослідження доказів в скороченому об`ємі не шкодить законним правам та інтересам його підзахисного.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, - висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, судових витрат (витрат на залучення експерта), заходів забезпечення кримінального провадження.

Що стосується потерпілої юридичної особи, - Кагарлицької міської ради Київської області, то представник потерпілої юридичної особи, - ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні після роз`яснення їй прав та обов`язків, - подала до суду письмове клопотання, в якому просить суд слухати кримінальне провадження без її участі, зазначивши при цьому, що просить задовольнити позов прокурора, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, - повністю покладається на розсуд суду.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 07 квітня 1997 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, - обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в село Українське Хмельницького району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, яка видана 23.07.1998 року Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Київської області Державної податкової адміністрації України, - ОСОБА_3 має РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 62 15082023/32016, станом на 17.08.2023 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Українське Хмельницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає;

- згідно довідки № 346, яка видана 17.08.2023 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1959 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня » не спостерігався;

- згідно довідки № 349, яка видана 17.08.2023 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1959 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно довідки характеристики № 1805/04 17, яка видана 17.08.2023 року Кагарлицькою міською радою Київської області, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець село Українське Хмельницького району Вінницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - по місцю проживання характеризується позитивно;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 24.11.2023 року у відношенні ОСОБА_3 , 1959 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 :

- дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов її життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції для суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийнятім судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробанії.

З урахуванням вимог абзацу сімнадцятою статті 368 КПК України пропонуємо зазначену досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- Згідно постановляючої частини постанови слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 10.07.2023 року:

1. Визнати в якості речових доказів: дві бензопили в корпусі червоного кольору марки «FORTE» та 15 колод зрізаних дерев.

2. Речові докази передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області;

- згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001618, - дві бензопили в корпусі червоного кольору марки «FORTE», - знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київській області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Киїа. 22;

- згідно постанови слідчого про визначення місця зберігання речових доказів від 24 липня 2023 року:

1. Визначити місце зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0001618 від 08 липня 2023 року, а саме: 15 колод зрізаних дерев, на які відповідно до ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київсьої області від 12 липня 2023 року нкладено арешт, - відділення поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП Київській області, (адреса: Київська боласть, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13).

Матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження:

- згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 липня 2023 року в справі № 368/922/23, провадження № 1 кс/368/257/23:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт який передбачає заборону на відчуження, розпорядження та користування майном на вилучене під час проведення огляду місця події 07.07.2023 під час проведення огляду працівниками Обухівського РУП ГУ НП в Київській області на майно, а саме на: дві бензопили в корпусі червоного коольору марки «FORTE», які споряджені бирками та скріплено підписами слідчого та понятих та 15 колод зрізаних дерев.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.

- згідно довідки про витрати на проведення інженерно екологічної експертизи від 15.08.2023 № СЕ 19/111 23/41876 - ФХЕД у кримінальному провадженні № 0001618, - вартість залучення експерта за проведення інженерно екологічної експертизи становить 7648 (сім тисяч шістьсот сорок вісім) грн. 00 коп.;

Зміна обвинувачення, визнання частини обвинувачення необгрунтованою, - судом не здійснювалася.

Обставинами, які згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - судом в судовому засіданні не встановлено.

Щодо обставини, яка передбачена п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, - вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, - то така обставина не підтвердилася в судовому засіданні, так як суд вважає, що дане кримінальне правопорушення вчинене без використання умов воєнного стану, окрім того, - сторона обвинувачення, - прокурор не довела такої обтяжуючої вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставини в судовому засіданні.

Мотиви призначення покаранн, звільнення від відбування покарання:

- Отже, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію державного обвинувача (прокурора), позицію потерпілої сторони.

Так, ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , - передбачає покарання у виді:

- штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, -

- арешту на строк до шести місяців, або, -

- обмеження волі на строк до трьох років, або, -

- позбавлення волі на строк на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на санцію ч. 1 ст. 246 КК України, положення ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення нетяжкого злочину.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення (злочин) вчинив вперше, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів, є в наявності обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, по місцю проживання характеризується позитивно, враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства (шляхом застосування положень ст. 75 КК України призначення іспитового строку), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі, проте, - з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується виду покарання, яке необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне:

- перш за все суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 246 КК України має альтернативний характер, - законодавець дає змогу суду при призначенні винуватій особі вибір з покарань, які визнано в даному випадку основними.

Так, санкція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає основне покарання у виді штрафу, або арешту, або обмеження волі, або позбавлення волі, причому додаткових покарань санкція даної кримінально правової норми не передбачає.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу не є доцільним, та є таким, яке апріорі ставить обвинуваченого ОСОБА_3 в скрутне становище.

Так, як встановлено судом в судовому засіданні, - обвинувачений ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, - станом на час слухання даного кримінального провадження йому виповнилося повних 64 роки, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, а має лише мінімальну пенсію по віку.

Призначення ж покарання у виді штрафу навіть в мінімальному розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., - відразу ж породжує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи інших офіційних доходів, ніж мінімальна пенсія за віком, - не зможе заплатити штраф, що, відповідно, - може потягнути заміну призначеного покарання, та, відповідно, - призначення покарання, яке буде пов`язане з реальною ізоляцією від суспільства, або потягне за собою вирішення питання про розстрочку виплати штрафу в порядку, який передбачено ч. 4 ст. 53 КК України.

Крім того, - суд наголошує, що обов`язок сплати штрафу в дохід держави знову ж таки ставить обвнуваченого ОСОБА_3 в скрутне матеріальне становище, що є неприпустимо.

Суд вважає також, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту також не є доцільним з метою його перевиховання, так як вже було вище зазначено, - обвинувачений ОСОБА_3 станом на час винесення вироку має повних 64 роки, відповідно, - є особою пенсійного віку, особою похилого віку, що, звісно, - предбачає ту обставину, що обвинувачений в зв`язку з віком має супутні захворювання, які притаманні особам похилого віку, а тому відбування покарання у виді арешту, що передбачає ізоляцію від суспільства, - може негативно позначитися на стані здоров`я обвинуваченого, так як це позбавить його нормального лікування, яке звичне для обвинуваченого, що матиме ознаки знущання чи приниження, - що є неприпустимо.

Що ж стосується призначення покарання у виді обмеження волі, то суд зазначає, що такий вид покарання неможливо призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , так як вже судом неодноразово наголошувалося, що обвинувачений ОСОБА_3 станом на час винесення даного вироку має повних 64 роки, відповідно, - є особою що досягла пенсійного віку в розумінні ч. 3 ст. 60 КК України, а згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до певної категорії фізичних осіб, зокрема, - до осіб, що досягли пенсійного віку.

Що ж стосується призначення покарання у виді позбавлення волі, то суд вважає, що призначення такого покарання овинуваченому ОСОБА_3 , з урахуванням обставин, які характеризують його особу, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, та його наслідків, - буде достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання засудженого, проте, - з обов`язковим застосуванням положень ст. 75 КК України (встановлення іспитового строку).

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, - покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, - мінімальний розмір такого покарання, так як суд вважає, що призначення покарання у мінімальній межі можливе з огляду на особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), наслідків вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), позиції сторони обвинувачення.

Що стосується застосування положень ст. 75 КК України, то суд зазначає наступне:

Згідно положень ст.. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушеня, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Що стосується розкаювання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), то суд зазначає про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , зглядаючись на його поведінку як під час досудового слідства, так і під час судового слухання справи, - переконав суд та сторону обвинувачення (прокурора) у своєму щирому розкаюванні та каятті.

Суд вважає, що, враховуючи поведінку обвинуваченого під час слухання кримінального провадження, яка на думку суду, - слугує як доказ того, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, що, відповідно, поруч з позицією сторони державного обвинувачення, який просить застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, - дає змогу суду застосувати при призначенні покарання у відношенні засудженого ОСОБА_3 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Що стосується положень ст. 76 КК України, то суд в даному випадку, застосовуючи положення даної статті матеріального права, вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки, які передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім того, суд вважає за слушну досудову доповідь органу пробації, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ще таке обмеження, яке передбачене п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, та на якому наполягає орган пробації, а саме, - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, - з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин) вчинив вперше, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, є в наявності лише обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при повній відсутності обставин, що обтяжують покарання, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, та враховуючи позицію державного обвинувача (прокурора), який вважав за можливе застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі (ізоляції від суспільства), враховуючи висновок органу пробації про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без призначення реального покарання (без ізоляції від суспільства), тому суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 1 (один) рік, з застосуванням положень ст. 75 КК України, (іспитовий строк терміном на 1 рік), та положень ст. 76 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Підстави для задоволення цивільного позову:

- Згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 07.11.2023 року (призначення кримінального провадження до розгляду по суті), - судом прийнято цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради Київської області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (у порядку ст.ст. 36, 127, 128 ЦПК України), - для спільного розгляду з кримінальним провадженням, при цьому:

- визнано прокурора цивільним позивачем;

- визнано обвинуваченого ОСОБА_3 цивільним відповідачем;

- визнано захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_5 , - представником відповідача.

Згідно прохальної частини позову позивач просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001618 від 08.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

2. Стягнути із ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь держави в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області () шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 46 163 (сорок шість тисяч сто шістдесят три) гривні 81 копійки.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.11.2023 року, прокурор (цивільний позивач) Обухівської окружної прокуратури Київської області, - ОСОБА_4 позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити.

Свою правову позицію щодо позову прокурор обгрунтовувала фактичними обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, яка міститься в матеріалах срави.

В судове засідання, яке відбулося 28.11.2023 року, представник потерпілої юридичної особи, - Кагарлицької міської ради Київської області, - ОСОБА_10 , - не з`явилася, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява клопотання представника потерпілої особи, в якій вона просить суд слухати кримінальне провадження без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.11.2023 року, обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_3 позов визнав в повному обсязі та просив його задовольнити, йому судом було роз`яснено в судовому засіданні процесуальні наслідки визнання позову, які обвинуваченому (цивільному відповідачу) ОСОБА_3 зрозумілі.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.11.2023 року захисник обвинуваченного (представник цивільного відповідача) ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_5 позов визнав та просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що ним, як адвокатом роз`яснено ОСОБА_3 процесуальні наслідки визнання позову, які ОСОБА_3 зрозумілі.

Суд, розглянувши цивільний позов, вислухавши прокурора, яка позов підтримала, вислухавши обвинуваченого (цивільного відповідача), та його захисника (представника цивільного відповідача), які позов визнали, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині цивільного позову, - приходить до висновку щодо задоволення позову в повному обсязі, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

- згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, - шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

- згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінальногс провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченогс або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

- згідно ч. 4 ст. 128 КПК України, - форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

- згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, - цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать/ засадам кримінального судочинства.

- згідно ст. 206 ЦПК України:

1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

2. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

3. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

5. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, суд вважає, що визнання позову обвинуваченим (цивільним відповідачем) ОСОБА_3 не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, ОСОБА_3 роз`яснені процесуальні наслідки визнання позову, а тому суд приходить до наступного висновку в частині заявленого цивільного позову:

- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Українське Хмельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 07 квітня 1997 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області (, юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1)) шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 46163 (сорок шість тисяч сто шістдесят три) гривні 81 копійки.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

- Перш за все суд зазначає що речові докази у виді:

- дві бензопили в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які споряджені бирками та скріплено підписами слідчого та понятих, та які на підставі квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001618, - знаходяться на відповідальному зберіганні в Обухівському РУП ГУНП в Київській області (Київська область, м. Обухів, вул. Київська 22), - є знаряддями вчинення кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 246 КК України.

- 15 колод зрізаних дерев, які на підставі постанови слідчого про визначення місця зберігання речових доказів від 24 липня 2023 року знаходяться на відповідальному зберіганні у ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП Київській області, (адреса: Київська боласть, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13), - є предметом кримінального правопорушення.

Суд наголошує, що санкція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вищевказані фактичні обставини справи, - суд приходить до висновку щодо застосування в рамках даного кримінального провадження спеціальної конфіскації, при цьому суд керувався настуними нормами матеріального права:

- Згідно ч. 1 ст. 96 1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиної цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавленн волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення (нетяжкий злочин), яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, - є умисним кримінальним правопорушенням, а санкція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі, що, відповідно, - підпадає під дію положень ч. 1 ст. 96 1 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96 1 КПК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Суд зазначає, що в даному випадку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 виноситься обвинувальний вирок, що і передбачає застосування положень ч. 1 ст. 96 1 КК України, - спеціальної конфіскації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується в разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується в разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 4 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Згідно ч. 5 ст. 96 - 2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених в цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З огляду на вищевказані норми права та фактичні обставини справи, суд зазначає наступне:

- дві бензопили в корпусі червоного кольору марки «FORTE», - є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, - а тому до даних речових доказів потрібно застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 4 ч. 1 ст. 96 2 КК України, та, відповідно, - конфіскувати в дохід держави.

Окремо суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про законного власника (третю особу), якій належать вищевказані речові докази, а згідно ч. 4 ст. 96 2 КК України відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Суд також зазначає, що дослідження доказів в даному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України відбувалося у так званому скороченому об`ємі, при цьому ні сторона обвинувачення (прокурор), ні сторона захисту (обвинувачений та його захисник), - не надали суду відомостей про власника (третю особу) вищевказаних речей, а тому такі речові докази, - підлягають спеціальній конфіскацї в дохід держави.

Що ж стосується речових доказів у виді 15 колод зрізаних дерев, то суд зазначає наступне:

- вищевказані речові докази, як речі належать потерпілій особі, - Кагарлицькій міській раді Київськй області, (КОД , юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1).

Дійсно, - такі речові докази є предметом кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, але, - вони мають бути повернуті власнику, яким є потерпіла особа в даній справі, - Кагарлицькій міській раді Київськй області, - законному володільцю, а тому до таких речових доказів не може бути застосована спецільна конфскація на підставі п. 3 ч. 1 ст. 96 2, ч. 4 ст. 96 2, ч. 5 ст. 96 2 КК України, та в даному випадку слід застосувати положення п. 3 ч. 1 ст. 96 2, ч. 5 ст. 96 2 КК України, та п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Згідно ч. 5 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно, - застосування п. 3 ч. 1 ст. 96 2, ч. 5 ст. 96 2 КК України, - тягне за собою застосування п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи вищевказані фактичні обставини справи та норми матеріального та процесуального права, які регулюють порядок визначення долі речових доказів, суд приходить до наступного:

- Речові докази у виді 15 ти колод зрізаних дерев, які на підставі постанови слідчого про визначення місця зберігання речових доказів від 24 липня 2023 року, - знаходяться на відповідальному зберіганні в ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13), - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96 2, ч.ч. 4, 5 ст. 96 2 КК України, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, - повернути власнику, - Кагарлицькій міській раді Київськй області, (КОД , юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1).

Застосувати в рамках даного кримінального провадження спеціальну конфіскацію, та на підставі ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 1 ч. 4 ст. 96 2 КК України, та речові докази у виді двох бензопил в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001618, - знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київської області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), - конфіскувати та передати в дохід держави.

Рішення суду про відшкодування процесуальних витрат:

Види процесуальних витрат визначено в ст. 118 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках даного кримінального провадження мають місце процесуальні витрати у виді витрат, які пов`язані із залученням експерта, - що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - в рамках даного кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення інженерно екологічної експертизи від 15.08.2023 № СЕ 19/111 23/41876 - ФХЕД у кримінальному провадженні № 0001618, з якої вбачається, що вартість залучення експерта за проведення інженерно екологічної експертизи становить 7648 (сім тисяч шістьсот сорок вісім) грн. 00 коп.

Як вбачається із змісту даного вироку, - він по своїй правовій природі є обвинувальним, що дає змогу суду застосувати процесуальні норми (що регулюють порядок відшкодування судових витрат), а саме, - п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України, та приходить до висновку щодо необхідності:

- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Українське Хмельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 07 квітня 1997 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави кошти в сумі 7648 (сім тисяч шістьсот сорок вісім) грн. 00 коп., - вартість залучення експерта на проведення інжерено технічної експертизи 15.08.2023 № СЕ 19/111 23/41876 - ФХЕД у кримінальному провадженні № 0001618 від 08.07.2023 року.

Рішення суду щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

- як зазначалося судом вище, - в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею було накладено арешт на речові докази у виді двох бензопил в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які споряджені бирками та скріплено підписами слідчого та понятих, та 15 колод зрізаних дерев.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на вищевказану норму процесуального права, - арешт з майнау виді 15 колод зрізаних дерев, - слід скасувати з метою вирішення його долі як речових доказів під час постановлення вироку, - для вирішення питання застосування положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України (доля речових доказів).

Що ж стосується арешту на речові докази у виді двох бензопил в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які споряджені бирками та скріплено підписами слідчого та понятих, - то такий арешт залишити в силі.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, правових підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, - немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 206 ЦПК України, ч.ч. 3, 4 ст. 12, ст. 13, ст. 23, ч.ч. 1, 2 ст. 24, ст. 50, п. 11 ч. 1 ст. 51, 63, 65, п. 1 ч. 1 ст. 66, ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76, ч. 1 ст. 96, п. 1 ч. 2 ст. 96, п. 3 ч. 1 ст. 96 2, п. 4 ч. 1 ст. 96 2, ч. 1 ст. 246 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 128, ч. 4 ст. 128, ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 246 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в незаконній порубці дерев в захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 на період іспитового строку наступі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 165 КВК України іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов:

- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Українське Хмельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 07 квітня 1997 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області (, юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, будинок 1) шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 46163 (сорок шість тисяч сто шістдесят три) гривні 81 копійки.

Речові докази по справі:

- 15 ть колод зрізаних дерев, які на підставі постанови слідчого про визначення місця зберігання речових доказів від 24 липня 2023 року, - знаходяться на відповідальному зберіганні в ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, (09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13), - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 96 2, ч.ч. 4, 5 ст. 96 2 КК України, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, - повернути власнику, - Кагарлицькій міській раді Київськй області, (КОД , юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1).

На підставі ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 4 ч. 1 ст. 96 2 КК України застосувати в рамках даного кримінального провадження спеціальну конфіскацію, при цьому:

- речові докази у виді двох бензопил в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001618, - знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУНП в Київської області, (адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22), - конфіскувати та передати в дохід держави.

Процесуальні витрати по справі:

- Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Українське Хмельницького району Вінницької області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 07 квітня 1997 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави кошти в сумі 7648 (сім тисяч шістьсот сорок вісім) грн. 00 коп., - вартість залучення експерта на проведення інжерено екологічної експертизи 15.08.2023 № СЕ 19/111 23/41876 - ФХЕД у кримінальному провадженні № 0001618 від 08.07.2023 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

- Арешт з майна, а саме:

- 15 ти колод зрізаних дерев, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 липня 2023 року в справі № 368/922/23, провадження № 1 кс/368/257/23, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України для вирішення подальшої долі речових доказів в порядку та на умовах, які передбачені п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт на речові докази у виді двох бензопил в корпусі червоного кольору марки «FORTE», які споряджені бирками та скріплено підписами слідчого та понятих, -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 12 липня 2023 року в справі № 368/922/23, провадження № 1 кс/368/257/23, - то такий арешт залишити в силі, - з метою виконання цілей спеціальної конфіскації.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового слухання кримінального провадження не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - немає, тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 , - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_11 Закаблук