Справа № 367/1843/23
Провадження по справі № 1-кп/367/376/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000355 від 06.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель Київської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 2 ст. 15 ч. 4 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-1X, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

05.03.2022 близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_4 , проходив повз будинку АДРЕСА_2 , де виявив припаркований біля вказаного будинку велосипед марки «KROSSER» синього кольору, який належить ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел щодо крадіжки вищевказаного велосипеду.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, сів на вказаний велосипед марки «KROSSER» синього кольору, та привівши його в рух своєю мускульною силою намагався зникнути з місця події.

Водночас, ОСОБА_4 не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був одразу викритий та зупинений потерпілим ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але з причин, які не залежали від його волі не зміг розпорядитись викраденим майном.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на загальну суму 3833 ( три тисячі вісімсот тридцять три) гривні 18 копійок.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за:

ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просила визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували обвинувачений та прокурор, та будучи повідомленими про наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого,враховуючи визнання вини обвинуваченим, вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 статті 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне.

ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, участі в громадському житті міста не приймає, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, про що свідчать: характеристика за місцем проживання, надана ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, довідка КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області, вимога щодо судимості та його свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся, у потерпілого відсутні вимоги до нього, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, ближче до мінімального розміру.

Враховуючи щире каяття, відсутність правопорушень до вчинення злочину, осудність обвинуваченого, в цілому позитивна посткримінальна поведінка обвинуваченого, яка сприяла органам досудового розслідування, з урахуванням особи винного та за наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_4 та його виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, статтями 100, 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази після набрання вироком законної сили: велосипед марки «KROSSER» темно-синього кольору із номером рами НОМЕР_1 - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі її подання - з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1