Номер провадження № 1-кс/641/1608/2023 Справа № 641/6854/23
УХВАЛА
24 жовтня 2023 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «ОРРО А76» моделі «СРН2375»; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, запакований в сейф-пакет WAR1173912, який є предметом даного кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження. Після проведення усіх необхідних слідчих дій, повернути мобільний телефон марки «ОРРО А76» моделі «СРН2375»; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, повернути потерпілому на відповідальне зберігання, під розписку.
В ході огляду місць події від 23.10.2023 за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 117, у громадянина ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «ОРРО А76» моделі «СРН2375»; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, запакований в сейфпакет WAR1173912.
Враховуючи те, що вилучене в ході огляду місця події майно, є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів та подальшого проведення експертних досліджень вважає необхідним накласти арешт.
Прокурор в судове засідання не з`явився, разом з клопотанням надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття особи не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає наступне.
Слідчим суддею встановлено, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 29.08.2023 близько 20:30 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу викрала сумку її сина ОСОБА_5 , 2013р.н., в якій знаходились мобільний телефон марки "ОРРО" та хокейне спорядження.
В ході огляду місця події 23.10.2023 за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 117, у громадянина ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «ОРРО А76» моделі «СРН2375»; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який запакований в сейфпакет WAR1173912.
Постановою слідчого від 23.10.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, можливості проведення подальших слідчих дій, зокрема проведення експертного дослідження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене 23.10.2023року за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_6 майно, а саме на мобільний телефон марки «ОРРО А76» модель «СРН2375»; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , чорного кольору, який запаковано в сейф-пакет WAR1173912.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1