Вирок

Іменем України

07.11.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт з долученими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування та наданими в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем процесуальних і характеризуючих особу документів у кримінальному провадженні № 0000736 від 21.08.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів, Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, без місця реєстрації, за даними обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення -

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_5

Потерпіла сторона - потерпілий ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В

Згідно оголошеного в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувального акту у кримінальному провадженні 0000736 від 21.08.2023 року, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 20.08.2023 близько 17:10 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди він потрапив за добровільної згоди власника даної квартири ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , викрав із коридору вище вказаної квартири, особисте майно ОСОБА_6 , а саме: матерчату сумку - барсетку чорного кольору, вартістю 200 грн., в якій знаходився шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 400 грн. із грошовими коштами в сумі 3000 грн., а всього майна потерпілого на загальну суму 3600 грн.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_3 покинув приміщення вказаної квартири та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором публічним обвинувачем у кримінальному провадженні кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні тим обставинам, що викладені в описовій частині обвинувального акту. Підтвердив дійсність обставин викрадення ним 20 серпня 2023 року чужого майна із квартири АДРЕСА_3 де проживав з дозволу власника квартири, потерпілого ОСОБА_7 . Підтвердив, що звільнився із місць позбавлення волі, а саме з Державної установи «Коростенська виправна колонія № 71, де відбував покарання з 06 грудня 2019 по 04 серпня 2023 року за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє більше такого не повторювати. Просить суворо не карати, надати йому шанс та можливість приєднатися до родини. Стверджує, що усвідомив негативність своєї поведінки та готовий нести покарання яке буде призначене судом.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вину обґрунтовує прокурор публічний обвинувач в судовому засіданні, котрий покликаючись на матеріали досудового розслідування вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться в повному обсязі та не заперечується самим обвинуваченим.

Дійсність та достовірність фактичних обставин справи та докази у їх підтвердження сторонами не оспорюється, тому суд визнає надані прокурором докази належними та допустимими, та вважає за можливе розглянути справу у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин які сторонами не оспорюються.

Відтак, суд з урахуванням висновків прокурора, думки потерпілого, який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, а також позицію обвинуваченого та його захисника визнає, що прокурором - публічним обвинувачем в судовому засіданні, доведено, а судом встановлено вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою, зокрема останній раз вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 грудня 2020 року із застосуванням ст.. 70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі яке відбував у Державній установі «Коростенська виправна колонія № 71 та був звільнений із місць позбавлення волі 04 серпня 2023 року з направленням до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_3 до визначеного йому місця проживання не попрямував, а поїхав у м. Львів та став проживати у потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 .

Знаючи та усвідомлюючи, що в Україні іде війна оголошена російським агресором, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , викрав із коридору вище вказаної квартири, особисте майно останнього, а саме: матерчату сумку - барсетку чорного кольору, вартістю 200 грн., в якій знаходився шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 400 грн. із грошовими коштами в сумі 3000 грн., а всього майна потерпілого на загальну суму 3600 грн. У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

23 серпня 2023 року ОСОБА_3 був затриманий, йому повідомлено про підозру та відповідно до ухвали слідчого судді від 24 серпня 2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за інкримінований злочин, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки кримінального

правопорушення, особу обвинуваченого, який згідно вимог ст. 89 КК України, вважається раніше судимим, по місцю відбування покарання у цілому характеризується позитивно, сприяння органам досудового розслідування під час досудового розслідування.

Щодо його каяття, то суд не вважає таке щирим, оскільки ОСОБА_3 , після відбування покарання за попереднім вироком на шлях виправлення не став, а через 16 днів після звільнення вчинив новий тяжкий злочин, а відтак, суд не знаходить підстав для визнання помякшуючими обставини, що передбачені ст. 66 КК України.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують вину обвинуваченого, судом не встановлено, не наведено таких і прокурором публічним обвинувачем в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити мінімальне, що передбачено санкцією статті інкримінованого злочину, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи встановлені обставини, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосуваня до ОСОБА_3 ст. 69 чи ст. 75 КК України.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, статтями 369, 371, 373 374, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати ОСОБА_3 з 24 серпня 2023 року, тобто з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 07 грудня 2023 року.

Учасники судового процесу можуть отримати копію вироку у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_8