Справа № 342/585/23
Провадження № 1-кп/342/113/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.01.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, вдівець, який не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, ним, як особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Так, 25.01.2023 приблизно о 10-00 год. у світлу пору доби, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на технічно справному автомобілі марки «Renault» модель «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходились пасажири ОСОБА_5 на задньому пасажирському сидінні ліворуч, ОСОБА_6 на задньому пасажирському сидінні праворуч та ОСОБА_7 на передньому пасажирському сидінні, рухався ділянкою дороги між населеними пунктами с. Тишківці та с. Чортовець Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області в напрямку центра села Чортовець.

Обвинувачений проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не справився з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де відбулось перекидання вказаного автомобіля на дах.

При цьому водій ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 2.3 де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.2.9 а, який вказує, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин;

- п. 12.1 який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді правобічного гемопневматориксу, перелому 5-го ребра справа, які згідно висновку експерта від 09.03.2023 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя, а також тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обох повік правого ока, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та синець правого ока. Які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Суд, за пропозицією прокурора, який зважаючи на визнання вини обвинуваченим та не оспорювання ним фактичних обставин справи, просив провести скорочене судове слідство, враховуючи те, що судом встановлено, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Обвинувачений ствердив, що вину визнає у вчиненні кримінального проступку при обставинах, зазначених в обвинувальному акті. Повідомив, що він вживав алкогольні напої увечері 24.01.2023 напередодні поїздки. В день поїздки 25.01.2023 він просив всі пасажирів перед виїздом пристебнути паски безпеки. Під час поїздки вони повертали на АЗС і вже тоді він не звернув уваги чи всі пасажири пристебнуті. Ствердив, що через фізіологічні властивості свого організму він може довго не спати, а потім різко заснути. І в момент ДТП він заснув за кермом у зв`язку із цим. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо його не карати, оскільки він все усвідомив і більше такого не повторить. Також, обвинувачений зазначив, що потерпілому відшкодував шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_5 в судові засідання призначені по справі не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду, через поштове відділення, від ОСОБА_5 поступила заява про розгляд справи без його присутності в залі суду. Не заперечує щодо скороченого розгляду справи. Також, зазначив, що він претензій до ОСОБА_3 немає.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, ним як особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена повністю.

Його дії за ч.1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини, активне сприяння розкриттю правопорушення, повне відшкодування збитків потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це правопорушення.

Отже, з урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України є необережним нетяжким злочином, тобто обвинувачений не мав конкретних мотивів чи умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення; наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

Також суд враховує позицію прокурора, який просив призначити основне покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу та додаткове у виді позбавлення права керування транспортними засобами та позицію потерпілого, який у своїй заяві зазначив, що претензій до нього він не має, та не просить суд суворо карати обвинуваченого.

Крім того, суд приймає до уваги і досудову доповідь органу пробації, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Враховує суд і особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів щодо такого притягнення, вдівець, не стоїть на обліку в лікарів психіатра та нарколога в медичному закладі по місцю проживання.

Ще суд враховує і поведінку обвинуваченого під час вчинення правопорушення та після його вчинення, а саме те, що останній не мав наміру ухилятися від відповідальності, відшкодував завдану його діями шкоду, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю правопорушення, засуджує свій вчинок, запевнив суд, що більше таке не повториться.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та дає підстави, при призначенні покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України за це правопорушення, а саме штрафу із застосуванням додаткового покарання - позбавленням права керування транспортними засобами.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Питання стягнення процесуальних витрат на залучення експерта в розмірі 3020,48 грн. слід вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

Суд у порядку ч.4 ст.174 КПК України скасовує арешт, накладений на транспортний засіб ухвалою слідчого судді від 27.01.2023 в справі №342/76/23.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349,368-371, 373-374, 394-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити покарання, із застосуванням частини 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Скасувати арешт на майно накладений Ухвалою слідчого судді від 27 січня 2023 року в справі № 342/76/23 (провадження 1-кс/342/4/2023).

Речовий доказ:

- автомобіль марки «Renault» модель «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 та перебуває у нього на відповідальному зберіганні, залишити законному володільцю після набрання вироком законної сили;

- медичну картку стаціонарного хворого № 2290/2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та CD-R диск із надписом «Камінський», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000019 від 25.01.2023, повернути законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 3020 грн. 48 коп. за проведення експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1