КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/412/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0001673 - прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року, -

за участю:

представника власника майна ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001673.

Також ухвалено, що майно, яке вилучене 20.09.2023 в ході обшуку автомобіля марки «Audi», модель «А5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова: НОМЕР_2 , а саме:

- автомобіль марки «Audi», модель «А5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 », ключі запалювання від вказаного автомобіля - повернути власнику.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року та її скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно №0001673 та накласти арешт на майно вилучене 20.09.2023, яке перебуває у власності ОСОБА_8 та перебуває у постійному користуванні її співмешканця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- автомобіль марки «Audi», модель «А5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 », ключі запалювання від вказаного транспортного засобу.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на те, що 20.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведений обшук транспортного засобу «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та перебуває у постійному користуванні її співмешканця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час обшуку вилучений вказаний транспортний засіб «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання вказаного транспортного засобу.

На даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що на вилучених речах збереглися сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 пересувався на вказаному автомобілі та забезпечував незаконну діяльність у приміщеннях за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які використовувалися учасниками злочинної організації, як офісні приміщення з яких здійснювалися телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вказані обставини підтверджуються результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

20.09.2023 винесена постанова про визнання вилучених транспортного засобу «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання вказаного транспортного засобу, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Метою арешту майна, відповідно до пунктів 1 та 3 частини 2 статті 170 КПК України, є збереження речових доказів.

При цьому, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено підставу і мету накладення арешту на майно

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що поштою оскаржувана ухвала слідчого судді, в порушення ч. 7 ст. 173 КПК України, прокурору не була надіслана не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Отримана вона фактично прокурором лише 13.11.2023, що підтверджується розпискою.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце про проведення судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, разом з тим, 24.01.2023 надіслав клопотання у якому просив проводити апеляційний розгляд без участі прокурора.

З урахуванням думки представника власника майна та власника майна щодо проведення судового засідання у відсутність прокурора, які не заперечували щодо проведення судового розгляду у відсутність останнього, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ у відповідності до ст. 422 КПК Українита вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника власника майна та власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна хоч і відбувся за участю прокурора, проте матеріали справи не містять відомостей про вручення чи направлення копії ухвали прокурору. Крім того як зазначає апелянт, лише 13.11.2023 прокурором було отримано вказану ухвалу. Іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2023 року.

Як убачається з матеріалів справи та ухвали, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001673 від 17.07.2020 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2020 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію з метою вчинення корисливих злочинів проти власності. З цією метою він залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

При підборі учасників злочинної організації ОСОБА_9 віддавав перевагу особам, які свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, усталеними в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до обману та заволодіння чужим майном, були охочими збагатитися злочинним шляхом. Виходячи з цього, ОСОБА_18 залучив до злочинної організації наступних осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які, діючи із корисливих мотивів, погодились на участь у злочинній організації.

Так, ОСОБА_9 , будучи керівником злочинної організації, вчиняв дії, спрямовані на управління її функціонуванням, забезпечував фінансування злочинної діяльності злочинної організації, а відтак виконував у ній організаційно-розпорядчі функції.

Зокрема, керівник злочинної організації ОСОБА_9 , для вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням чужим майном, отримав у користування приміщення за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які використовувалися учасниками злочинної організації як офісні приміщення, з яких здійснювалися телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_9 отримав у володіння інформацію про осіб, які є особами похилого віку та раніше здійснювали придбання біологічно активних добавок, які використовували для проходження лікування. Також ОСОБА_9 розподілив ролі кожного із учасників злочинної організації, відповідно до яких кожен її учасник мав вчиняти злочинні дії, необхідні для досягнення результату злочинної діяльності - незаконного заволодіння чужим майном. Окрім того ОСОБА_9 отримав у контроль карткові банківські рахунки, які використовувались для отримання коштів, здобутих внаслідок вчинення злочинів, забезпечував переведення отриманих коштів у готівкову форму та здійснював їх розподіл між учасниками.

Крім того, ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час забезпечив учасників злочинної організації, які здійснювали дзвінки потерпілим, електронно-обчислювальною технікою - комп`ютерами, на яких містилася електронна база осіб, які раніше здійснювали придбання біологічно активних добавок, та цифровими автоматичними телефонними станціями на основі мережевого протоколу IP операторського рівня, що у свою чергу надало можливість в реальному часі працювати з телефонною мережею загального користування, чим вчинив дії, спрямовані на забезпечення безпеки діяльності злочинної організації, оскільки це не давало можливості потерпілим у подальшому ідентифікувати учасників злочинної організації, які безпосередньо вводили їх в оману та створювали хибну уяву про те, що після перерахування ними коштів отримають грошову компенсацію.

Умисел учасників злочинної організації був спрямований на систематичне вчинення тотожних злочинних дій щодо незаконного обернення на свою користь чужого майна, а тому відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, спрямованого на створення та функціонування злочинної організації, на учасників злочинної організації покладалось виконання послідовних дій, достатніх за задумом для створення видимих ознак фактично удаваної діяльності - надання допомоги для повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки.

Відповідно до заздалегідь розробленого спільного плану вчинення злочинів та розподілу ролей, члени вказаної злочинної організації вчинили заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, та ряд заволодінь чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчинених повторно, спосіб вчинення яких полягав у наступному.

Перебуваючи у приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші на даний час не встановлені досудовим розслідуванням особи, будучи учасниками злочинної організації та виконуючи роль операторів, здійснюючи телефонні дзвінки потерпілим з метою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи за раніше розробленим злочинним планом та вчиняючи дії, спрямовані на досягнення злочинного результату, маючи доступ до реєстру осіб, які раніше здійснювали придбання біологічно активних добавок, та контактні номери телефонів вказаних осіб, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, здійснювали телефонні дзвінки до потенційних потерпілих.

У телефонній розмові учасник злочинної організації представлявся працівником правоохоронного органу або держаного органу, який здійснює соціальний захист населення та називався вигаданим ім`ям. В подальшому, у розмові, вказаний учасник злочинної організації повідомляв потерпілого, що раніше придбані особою біологічно активні добавки є несертифікованою та недоброякісною продукцією, а тому не дали позитивного результату внаслідок їх вживання.

Переконавши потерпілого в недоброякісності придбаних біологічно активних добавок та встановивши таким чином психологічний контакт із потерпілим, учасник злочинної організації повідомляв потерпілого про можливість повернення в повному обсязі витрачених раніше коштів на придбання біологічно активних добавок та отримання певної суми коштів у вигляді компенсації за спричинену моральну шкоду, спонукаючи таким чином потерпілого на надання усної згоди на отримання коштів. Наприкінці телефонної розмови учасник злочинної організації, розуміючи, що ним досягнений очікуваний результат телефонного дзвінка, оскільки потерпілий зацікавився у отриманні так званої компенсації, повідомляв, що згодом із потерпілим зв`яжеться уповноважений працівник, який буде здійснювати оформлення документів для виплати грошової компенсації.

Переконавши потерпілого в дійсності своїх намірів, шляхом обману та зловживання його довірою, учасник злочинної організації повідомляв інших її учасників про факт розмови із потерпілим та про досягнуті із ним домовленості, зокрема про факт отримання усної згоди потерпілого на відшкодування коштів за раніше придбані біологічні добавки.

В свою чергу інший учасник злочинної організації, виконуючи покладену на нього роль, та маючи умисел на досягнення злочинного плану у вигляді заволодіння коштами особи, здійснював дзвінок до потерпілого, який раніше надав усну згоду на отримання виплати. У телефонній розмові учасник злочинної організації, називаючись не справжнім ім`ям, представлявся працівником органу соціального захисту населення та повідомляв, що є особою, яка безпосередньо здійснює оформлення документів для отримання виплати потерпілим. При цьому вказаний учасник злочинної організації, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, вказував потерпілому суму коштів, яка підлягає виплаті, яка є значною для потерпілого та перевищує суму витрачених ним раніше коштів, для спонукання потерпілого в подальшому вчинити дії з перерахування коштів, для забезпечення отримання виплати.

В подальшому вказаний учасник злочинної організації, діючи за заздалегідь розробленим планом, повідомляв потерпілу особу про необхідність перерахування коштів на картковий банківський рахунок, підконтрольний керівнику злочинної організації, в якості так званого страхового платежу для забезпечення отримання виплати. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, вказаний учасник злочинної організації, спонукаючи потерпілого для здійснення грошового переказу, повідомляв, що перерахування коштів у вигляді страхового платежу є єдиним можливим способом оформлення документів для отримання виплати. Для здійснення видимості безпечності перерахування коштів, учасник злочинної організації вказував потерпілому на необхідність здійснення грошового переказу за наданими ним реквізитами у відділенні оператора поштового зв`язку за допомогою міжнародної платіжної системи «NovaPay», володільцем якої є ТОВ «НоваПей» ().

Після здійснення потерпілим грошового переказу на картковий банківський рахунок, підконтрольний учасникам злочинної організації, ОСОБА_9 залучав інших осіб для переведення коштів у готівковий вигляд, шляхом зняття готівки у банкоматах та в подальшому здійснював їх розподіл між учасниками злочинної організації.

Після отримання коштів, сплачених потерпілим, учасники злочинної організації здійснювали телефонні дзвінки потерпілому та повідомляли про початок оформлення документів, отримання грошової виплати в найкоротший термін та необхідність здійснення потерпілим наступного платежу, як сплати так званих податків або інших послуг, необхідних для майбутньої виплати. У разі відмови потерпілого здійснювати подальші платежі, учасник злочинної організації запевняв його, що у разі несплати коштів, процес здійснення компенсації буде зупинений, а сплачені раніше потерпілим кошти - втрачені, спонукаючи таким чином потерпілого до здійснення наступних платежів.

В подальшому учасники злочинної організації здійснювали телефонні дзвінки потерпілому та в ході телефонних розмов запевняли, що кошти для виплати потерпілому вже нараховані, виплата відбудеться найближчими днями та вказували на необхідність здійснення подальших платежів - вартості послуг інкасації, страхових платежів, вартості виготовлення довідок для здійснення виплат потерпілому та інших вигаданих послуг. У разі відмови потерпілого здійснювати подальші платежі, учасник злочинної організації повідомляв, що процес здійснення виплати буде зупинений, раніше сплачені потерпілим кошти будуть втрачені.

При цьому, створюючи видимість оформлення компенсаційних виплат, учасники злочинної організації почергово здійснювали телефонні дзвінки потерпілим та, представляючись уповноваженими службовими особами, щоразу повідомляли потерпілого про вчинення дій, спрямованих на отримання ним виплати. Дзвінки та вимоги здійснення подальших платежів здійснювалися учасниками злочинної організації до часу, доки потерпілий не усвідомлював, що вказані особи незаконно заволоділи його грошима або до часу, поки потерпілий не повідомляв про неможливість здійснення подальших виплат внаслідок відсутності коштів.

Кошти, переказані потерпілими, щоразу переводились у готівкову форму шляхом зняття їх через банкомати, та розподілялись ОСОБА_9 між учасниками злочинної організації.

Таким чином, створена ОСОБА_9 злочинна організація характеризувалася попередньою зорганізованістю і стійкістю об`єднання її членів, керівництвом і координацією злочинної діяльності, ретельним плануванням вчинення злочинів та маскуванням злочинної діяльності шляхом удавання видимості законної діяльності, забезпеченням функціонування протягом тривалого часу, розподілом ролей у вчиненні злочинів.

Злочинна організація являлась стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, стабільно діючим упродовж тривалого часу, кожний учасник якої достовірно знав свою роль у вчиненні злочинів, був обізнаний з ролями інших її учасників, діяв у відповідності з попередньо розробленим загально відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших членів злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків - спричинення громадянам майнової шкоди, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.

Вибудувана ОСОБА_9 ступінчата ієрархічна структура злочинної організації, розподіл повноважень та централізована підпорядкованість членів злочинної організації, забезпечували чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом, а також конспірацію її вищого керівника.

У період часу із 01.12.2022 до 28.12.2022 учасники злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, незаконно заволоділи майном, належним ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - грошима в сумі 19 600 гривень, тобто вчинили шахрайство шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки за наступних обставин.

01 грудня 2022 року о 11 год. 43 хв. невстановлений на даний час учасник злочинної організації, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - комп`ютер із програмним забезпеченням у вигляді цифрових автоматичних телефонних станцій на основі мережевого протоколу IP операторського рівня, реалізовуючи відомий учасникам злочинної організації спільний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, із абонентського номеру НОМЕР_4 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_19 . У телефонній розмові вказана невстановлена на даний час особа, достовірно знаючи що ОСОБА_19 раніше здійснював придбання біологічно активних добавок, використовуючи вигаданий псевдонім, представилася працівником правоохоронного органу та повідомила, що здійснює розслідування з приводу реалізації юридичною особою не якісних біологічно активних добавок за завищеними цінами. Також у телефонній розмові вказана невстановлена на даний час особа повідомила, що потерпілому ОСОБА_19 передбачена грошова компенсація за раніше придбані неякісні біологічно активні добавки та отримала його усну згоду на виплату цієї грошової компенсації. Про факт надання ОСОБА_19 згоди на отримання грошової компенсації, невстановлена на даний час особа повідомила ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інших учасників злочинної організації.

У подальшому 07.12.2022 ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 та продовжуючи реалізацію злочинного умислу, будучи учасником злочинної організації та виконуючи відведену їй роль, спрямовану на досягнення злочинного результату у вигляді незаконного заволодіння чужим майном, діючи умисно та з корисливих мотивів, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - комп`ютер із програмним забезпеченням у вигляді цифрових автоматичних телефонних станцій на основі мережевого протоколу IP операторського рівня із абонентським номером НОМЕР_6 , упродовж цього дня здійснювала неодноразові телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_19 . У розмовах із ОСОБА_19 , представляючись службовою особою управління захисту населення, ОСОБА_12 назвалася вигаданим ім`ям - ОСОБА_20 .

Реалізовуючи злочинний умисел учасників злочинної організації, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , у телефонних розмовах, зловживаючи довірою потерпілого, переконала його у дійсності намірів щодо здійснення так званої компенсаційної виплати потерпілому за раніше придбані біологічно активні добавки. При цьому, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_12 переконала потерпілого ОСОБА_19 , що для отримання виплати останній має сплатити обов`язковий страховий платіж, шляхом перерахування коштів на картковий банківський рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_7 .

Потерпілий ОСОБА_19 , будучи переконаним у дійсності намірів учасників злочинної організації щодо здійснення виплати, сприймаючи їх обіцянки як реальні та вважаючи, що вказані особи дійсно є службовими особами органів державної влади, 07.12.2022 о 15 год. 15 хв., перебуваючи у відділенні оператора поштового зв`язку «Нова Пошта» за допомогою міжнародної платіжної системи «NovaPay» здійснив грошовий переказ коштів в сумі 2100 грн. на вказаний ОСОБА_12 картковий банківський рахунок № НОМЕР_7 .

У подальшому, у період часу з 07.12.2022 до 12.12.2022 ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошима ОСОБА_19 , діючи у складі злочинної організації, використовуючи електронно-обчислювальну техніку - комп`ютер із програмним забезпеченням у вигляді цифрових автоматичних телефонних станцій на основі мережевого протоколу IP операторського рівня із абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 здійснювала неодноразові телефонні розмови із потерпілим ОСОБА_19 . У ході розмов ОСОБА_12 повідомила потерпілого про необхідність здійснення наступних платежів для забезпечення отримання потерпілим виплати у розмірі 50 000 грн., як компенсації за раніше придбані біологічно активні добавки.

Потерпілий, будучи переконаним у дійсності намірів ОСОБА_12 та сприймаючи її обіцянки щодо виплати грошової компенсації реальними, вважаючи, що вона є службовою особою органу державної влади, у відділенні оператора поштового зв`язку «Нова Пошта» за допомогою міжнародної платіжної системи «NovaPay» 08.12.2022 о 11 год. 34 хв. здійснив грошовий переказ в сумі 4300 грн., 09.12.2022 о 11 год. 21 хв. грошовий переказ в сумі 6000 грн. та 12.12.2022 о 11 год. 48 хв. грошовий переказ в сумі 7200 грн. на картковий банківський рахунок № НОМЕР_7 , вказаний ОСОБА_12 .

У свою чергу ОСОБА_11 у період часу з 12.12.2022 по 28.12.2022, перебуваючи у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , будучи учасником злочинної організації та виконуючи роль, спрямовану на реалізацію злочинного умислу - незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_19 , використовуючи електронно-обчислювальну техніку - комп`ютер із програмним забезпеченням у вигляді цифрових автоматичних телефонних станцій на основі мережевого протоколу IP операторського рівня із абонентським номером НОМЕР_4 , здійснювала неодноразові телефонні дзвінки до потерпілого ОСОБА_19 . У телефонних розмовах ОСОБА_11 представлялася працівником аудиторської компанії, яка здійснює контроль виплат потерпілим та називалася вигаданим ім`ям ОСОБА_21 . Під час цих розмов із потерпілим, ОСОБА_11 , зловживаючи довірою останнього, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, запевняла потерпілого щодо справжності дій ОСОБА_12 , спрямованих на виплату грошових коштів потерпілому, спонукаючи при цьому останнього у здійсненні грошових переказів на картковий банківський рахунок, вказаний ОСОБА_12 .

У подальшому грошові кошти в сумі 19600 грн, які перераховані ОСОБА_19 , були переведені невстановленою особою у готівковий вигляд, шляхом зняття їх у банкоматах і надалі розподілені керівником злочинної організації ОСОБА_9 між її учасниками.

Діями учасників злочинної організації потерпілому ОСОБА_19 спричинено майнову шкоду на загальну суму 19600 грн.

Так, ОСОБА_9 діючи умисно, у складі злочинної організації, до якої як учасники також входили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші не встановлені слідством особи, виконуючи відведену йому роль, згідно єдиного та спільного плану вчинення злочинів, умисно вчинив ряд незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), аналогічним способом вчинили наступні кримінальні правопорушення, спричинивши майнової шкоди на загальну суму 858 411 гривень, а саме:

1) у період часу із 22.12.2022 до 30.12.2022 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - грошима в сумі 18919 гривень;

2) у період часу із 29.12.2022 до 09.01.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - грошима в сумі 6700 гривень;

3) у період часу із 04.01.2023 до 06.01.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - грошима в сумі 16 020 гривень;

4) у період часу із 03.01.2023 до 16.01.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - грошима в сумі 13 800 гривень;

5) у період часу із 31.01.2023 до 07.02.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - грошима в сумі 93 970 гривень;

6) у період часу із 22.02.2023 до 24.02.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - грошима в сумі 13 990 гривень;

7) у період часу із 17.03.2023 до 19.04.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - грошима в сумі 548 987 гривень, спричинивши майнової шкоди у великих розмірах;

8) у період часу із 02.06.2023 до 30.06.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 - грошима в сумі 10 670 гривень;

9) у період часу із 27.06.2023 до 30.06.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 - грошима в сумі 16 230 гривень;

10) у період часу із 23.06.2023 до 29.06.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - грошима в сумі 2 650 гривень;

11) у період часу із 27.06.2023 до 30.06.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_13 - грошима в сумі 3 450 гривень;

12) у період часу із 06.07.2023 до 12.07.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - грошима в сумі 68 125 гривень;

13) у період часу із 29.06.2023 до 07.07.2023 шляхом обману, під приводом повернення коштів за раніше придбані біологічно активні добавки, заволодів майном, належним ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_14 - грошима в сумі 25 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється:

- у створенні злочинної організації та керівництві такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України;

- в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі організованої групи, злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України (у редакції до внесення змін на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» № 3233-IX від 13.07.2023).

20.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведений обшук транспортного засобу «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та перебуває у постійному користуванні її співмешканця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час обшуку вилучений вказаний транспортний засіб «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ запалювання вказаного транспортного засобу.

20.09.2023 винесена постанова про визнання речовими доказами вилученого транспортного засобу «Audi», моделі А5, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключа запалювання вказаного транспортного засобу, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

22.09.2023 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 20.09.2023 року в ході обшуку автомобіля Audi», моделі А5, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , а саме автомобіль марки «Audi», моделі А5, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу ( НОМЕР_3 ), ключі запалювання від автомобіля Audi», моделі А5, д.н.з. НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_8 та перебувають у постійному користуванні підозрюваного ОСОБА_9 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що на даний час у органу досудового розслідування є підставив вважати, що на вилучених речах збереглися сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того вказав, що вилученим транспортним засобом фактично користувався ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом за результатами проведення НСРД - візуального спостереження за особою від 15.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_9 на вказаному автомобілі відвідував так звані «офіси».

06.10.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено мети арешту тимчасово вилученого майна, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, не доведено можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні № 0001673, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора.

На переконання слідчого судді Печерського районного суду м. Києва посилання прокурора на наявність підстав для арешту тимчасово вилученого майна як такого, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки прокурором не доведено, що вилучений транспортний засіб містить на собі будь-які сліди кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором також не зазначено, яким чином вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що підлягають встановленню в провадженні, а отже в ході розгляду клопотання всупереч п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України не доведено можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані доводи прокурора, пояснення представника власника майна та самого власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс Українивимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, тобто правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК Українидля накладення арешту на майно.

Так, жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучений транспортний засіб «Audi», модель «А5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 », ключі запалювання від вказаного транспортного засобу, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами в даному кримінальному провадженні з урахуванням наданих стороною обвинувачення документів на підтвердження вимог клопотання, які були дослідженні слідчим суддею, колегія суддів не вбачає.

Сам по собі факт наявності постанови про визнання вказаного майна речовим доказом не є ключовим фактором, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Більш того, колегією суддів, під час апеляційного розгляду, встановлено, що постанова про визнання речовими доказами від 20.09.2023 /т. 1 а.с. 165/, яка долучена до клопотання на обґрунтування його вимог не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, а лише формальне цитування вказаної статті.

Отже, посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК Українине містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Постанова про визначення вказаного майна на яке прокурор просить накласти арешт в матеріалах клопотання, як встановлено під час апеляційного розгляду має формальний характер.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Однак з урахуванням обставин встановлених слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна та під час перевірки оскаржуваного рішення за результатом вказаного розгляду, колегію суддів не встановлено таких доказів, які були б беззаперечні та давали суду впевненість у тому, що не настануть негативні наслідки як для кримінального провадження так і для юридичної особи на майно яке ставиться питання про арешт.

Іншої мети накладення арешту на майно органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Отже, клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, вказані в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, з викладеними у ній доводами - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4