Справа № 587/2792/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського районного суду Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №000086 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дане кримінальне провадження надійшло із обвинувальним актом із Сумської обласної прокуратури 28.09.2023.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання мотивував тим, що слідчий та прокурор, описуючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 та іншими учасниками групи кримінальних правопорушеннь посилається на докази, а саме на висновки експертиз та на їх зміст,що є неприпустимим. Виклад фактичних обставин в обвинувальному акті є не конкретизованим, не логічним, суперечливим, не розкриває спосіб вчинення кримінального правопорушення, зокрема незаконного виготовлення психотропної речовини, котрий є складовою об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та підлягає доказуванню. В обвинувальному акті не вказано жодного конкретного проміжку часу коли ОСОБА_9 та співучасники здійснили виготовлення зазначеної кількості психотропної речовини; не зазначено конкретного місця, часу чи навіть проміжку часу коли ОСОБА_9 та члени організованої групи здійснили придбання та зберігання вказаного прекурсу; не зазначено конкретного місця, часу чи навіть проміжку часу коли ОСОБА_9 здійснив придбання та зберігання бойових припасів, зазначивши лише час та дату його виявлення та вилучення під час проведення обшуку. Зазначав, що така кількість неточностей, суперечностей та узагальнених формувань у поданому обвинувальному акті є неприпустимою.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 .

Прокурор заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Як зазначив Верховний Суд у п.2 постанови від 24.11.2016 у справі № 5-328кс-16 в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, колегія суддів приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.

Так в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушеннь з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені кожним обвинуваченим, а також обставин, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Посилання захисника, щодо обвинувального акту в якому сформоване обвинувачення стосовно ОСОБА_9 є нечітким, неконкретизованим, не містить усіх об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , не містить часу, місця, способу та інших обставин його вчинення не не заслуговують на увагу, оскільки ст. 291 КПК України не встановлює вимоги щодо змісту обвинувального акту в частині його смислової наповненості при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, прокурор, складаючи обвинувальний акт, на свій розсуд визначає обсяг інформації при описанні події кримінального правопорушення, яку вказує у ньому.

Крім того, обвинувальний акт не встановлює ані фактів, ані подій, а є процесуальним рішенням, у якому прокурор викладає свої висновки щодо винуватості особи і щодо можливості направлення обвинувального акту на розгляд до суду. В подальшому обставини, викладені у обвинувальному акті, перевіряються судом, який і ухвалює остаточне рішення.

У свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі. Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам ст.291 КПК України, та відсутності в ньому положень, що суперечать одне одному, усунення яких є неможливим в процесі повноцінного судового розгляду.

Посилання захисника, фактично зводяться до непогодження сторони захисту з висунутим обвинуваченням, зокрема фактичними обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та жодним чином не свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

Крім того, нормами КПК України прокурор наділений повноваженнями змінювати обвинувачення в суді, висувати додаткове обвинувачення, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення (ч.2 ст.337, ст.ст.338-340 КПК України).

Сторона ж захисту під час судового розгляду зможе самостійно обстоювати правову позицію щодо невинуватості обвинуваченого та надати суду відповідні докази, як це передбачено правилами ст.22 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_6 , викладені у клопотанні, що, на його переконання, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не тягнуть за собою грубого порушення вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-474 КПК України до суду не надійшло.

Дане кримінальне провадження підсудне Сумському районному суду Сумської області.

Підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування судом не вбачається.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду та відмови у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду та керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314, 372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Кримінальне провадження№000086 відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 306 КК України призначити до відкритого у колегіальному складі суду судового розгляду в залі судових засідань Сумського районного суду Сумської області в м. Суми на 13 год. 00 хв. 27 жовтня 2023 року за участю прокурора, обвинувачених, захисників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3