1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5192/23 1-кп/335/667/2023
03 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в рамках вказаного кримінального провадження, подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, є внутрішньо переміщеною особою, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час відносно обвинуваченого у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області перебуває обвинувальний акт, у ході судового розгляду кримінального провадження не допитаний потерпілий та свідки, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні та пояснив, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати. Просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насилля.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що вона не погоджується з ризиками, на які посилається прокурор. У ОСОБА_4 є соціальні зв`язки (тітка, цивільна дружина, яка вагітна). Щодо ризику впливу на свідків та потерпілого, це лише припущення прокурора. ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою. Просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив суд призначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд доходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2023 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2023 включно, без визначення розміру застави.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05.06.2023 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , залишено без змін.
16.06.2023 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 14.08.2023 включно, без права внесення застави, який в подальшому продовжений до 08 жовтня 2023 року року включно.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановлених обставин кримінального провадження, тяжкості інкримінованого обвинуваченому діяння та даних про особу обвинуваченого.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на теперішній час відносно нього є не розглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187, п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Також, враховуючи обставини, викладені в обвинувальному акті, суд доходить до висновку про наявність ризику впливу на потерпілого та свідків.
У суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місцях тримання під вартою.
На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та його особою не виходить за межі розумного строку.
Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який.
Під час розгляду вказаного питання, судом вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у вигляді домашнього арешту, про який зазначала захисник обвинуваченого, однак, на переконання суду, такий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суду не надано актуальних відомостей щодо адреси, за якою можливо застосувати вказаний запобіжний захід, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд,,
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 01 грудня 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2023 року року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1