Дата документу 17.11.2023Справа № 643/2251/22
Провадження № 1-кп/554/777/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2023 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чакар, Нарпайського району, Самаркандської області, Республіка Узбекистан, узбека, особи без громадянства, з середньою освітою, раніше не судимого, має неповнолітню дитину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У ніч з 20.12.2021 р. на 21.12.2021 р. ОСОБА_8 вживав спиртні напої з раніше знайомим ОСОБА_14 в АДРЕСА_3 , за місцем мешкання їхньої спільної знайомої ОСОБА_15 .

Внаслідок надмірного вживання спиртних напоїв, приблизно о 23.30 год., між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 виникла сварка.

3 метою уникнення подальшої сварки потерпілий ОСОБА_14 вийшов з вищевказаної квартири та попрямував у бік зупинки громадського транспорту, що розташована поблизу будинку № 2 по вул. Михайлика в м. Харкові.

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 . Після чого ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, діючи з мотивів раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків у вигляді смерті, взяв з вищезазначеної квартири кухонний ніж, після чого наздогнав потерпілого ОСОБА_14 навпроти будинку АДРЕСА_4 та став обличчям до нього.

За вищевказаних обставин ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано з метою спричинення смерті ОСОБА_14 , утримуючи ніж у правій руці, умисно наніс з достатньою силою два удари клинком ножа у життєво важливі органи ОСОБА_14 , а саме, в грудну клітину зліва та лопаткову ділянку зліва, тобто в область серця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті, чим заподіяв останньому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч із ушкодженням за ходом ранового каналу 6-го ребра, міжреберної артерії та лівої легені у 9-му сегменті, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини по задній поверхні ліворуч, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ОСОБА_16 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, не доклавши жодних зусиль для надання допомоги ОСОБА_14 та збереження життя останнього.

Так, ОСОБА_8 вчинив усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на настання смерті потерпілого, однак, не довів цей умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 21.12.2021 приблизно о 00.05 год. знайома потерпілому та ОСОБА_8 ОСОБА_17 виявила потерпілого ОСОБА_14 з тілесними ушкодженнями на трамвайній зупинці «вул. Височиненко», що розташована поблизу б. 2 по вул. Михайлика, 2 у м. Харкові та з метою збереження життя останнього 21.12.2021 о 00.08 год. Викликала бригаду лікарів екстреної медичної допомоги, які доставили потерпілого ОСОБА_14 до медичної установи НАМНУ ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України», де йому була надана своєчасна медична допомога та таким чином збережено життя.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав частково, зазначивши, що потерпілий спровокував його на такий вчинок, бо потерпілий дорікав йому тим, що він не був на похоронах своїх батьків, і він сприйняв це як особисту образу та образу своїх батьків, через що дуже розлютився, при цьому вбивати ОСОБА_14 умислу не мав, а діяв лише спонтанно через викликані потерпілим негативні емоції і перебування у стані сильного нервового хвилювання.

Показав про обставини справи таким чином, що в той день після завершення роботи на базарі, де він працює м`ясником, він приїхав до своєї знайомої ОСОБА_15 , за місцем її мешкання, де вже знаходився ОСОБА_14 , і який вживав спиртні напої. На пропозицію ОСОБА_14 випити разом він погодився, і вони продовжили разом вживати алкогольні напої. В ході спілкування ОСОБА_14 почав розмовляти про батьків, але він не хотів про них говорити і все, що потерпілий говорив про батьків, він сприймав як образи. Крім того, ОСОБА_14 заборгував йому, бо не повернув 3 бухти кабелю, і на його прохання повернути, став погрожувати. Так як він знав, що ОСОБА_14 проблемна людини, то він хотів, щоб ОСОБА_14 скоріше поїхав, залишивши квартиру. В ході виниклої сварки, коли потерпілий образливо говорив щодо батьків, про не організацію їх похорон, він розсердився, а потепрілий вибіг на вулицю, першим покинувши квартиру, де вони перебували разом. Розлютившись на потерпілого, він взяв невеличкий кухонний ніж та побіг за ОСОБА_18 , і наздогнавши останнього на зупинці громадського транспорту наніс потерпілому два удари ножем в область лопатки та ребер. Так як він професійний різник тварин, то точно знає, що віт таких ударів ножем потерпілий не міг померти, і якщо б він хотів смерті потерпілого, то наніс би удари в артерії.

Місце та час вчинення злочину ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються і підтверджені як показами обвинуваченого, потерпілого, свідків так і письмовими доказами.

Вина обвинуваченого у вчинені закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_14 доведена наступними дослідженими в суді доказами.

Протоколом огляду місця події від 21 грудня 2021 року о 02 год. 00 хв., в якому зафіксований огляд квартири, яка розташована у 2 під`їзді на другому поверсі з ліва від сходів під АДРЕСА_3 . Вхід в квартиру здійснюється через металеві двері, які на момент огляду знаходилися у відчиненому стані, замки цілі, без пошкоджень. У ній мається дві кімнати. При вході в квартиру зліва мається кухня, у якій знаходиться кухонний дерев`яний стіл, з права у стіни мається кухонний стіл зі столешніцею, на якому знаходиться мікрохвильова піч, поруч знаходиться пральна машин, газова піч, мийка. На кухні під мийкою знаходиться відро для сміття, в якому знаходяться порожні пляшки «Pepsі» 2 л., порожня пляшка Cocа cola 1 л, порожня пляшка від коньяка «Adjari» 0.25 л., порожня пляшка від коньяка «Adjari»0.5 л., порожня пляшка від коньяка «Adjari» 0.25 л., порожня пляшка від коньяка «Adjari»0.5, л порожня пляшка від коньяка «Adjari» 0.25 л, порожня пляшка горілки «Козацька рада» об`ємом 1 л. При обробці дактилоскопічним порошком вищезазначених пляшок було виявлено та вилучено 6 слідів папілярних візерунків від копійованих на 5 відрізків липкої стрічки. Також у кухні було вилучено: 1) ніж кухонний з довжиною леза близько 3 см., рукоятка близько 11 см.; 2) ніж кухонний довжина леза близько 8см. довжина рукоятки близько 10 см. зі слідами речовини бурого; 3) ніж кухонний довжиною близько 19 см. довжина рукоятки близько 13 см. Також в квартирі знаходилася жінка, яка представилася як ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка пояснила, що 21.12.2021 р. близько 02.00 вона знаходилася у лікарні з метою дізнатися про стан здоров`я ОСОБА_14 , якого вдарив ножем ОСОБА_20 . До протоколу додані фотознімки. (а.с. 189-197, т. 1).

Протоколом огляду місця події від 21 грудня 2021 р. о 00 год. 58 хв., в якому зафіксований огляд місця вчинення злочину, а саме, ділянки місцевості, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Михайлика, 2, де на відстані близько 20 метрів від під`їзду будинку знаходиться зупинка громадського транспорту, на якій знаходиться магазин «Продукти», поруч під накриттям встановлено дві лавочки, до яких прилягає термінал «E-ticket». Біля лавочки, яка розташована зліва було виявлено плями речовини бурого кольору неправильної форми, довжиною близько 15 см. Вище від плям речовини бурого кольору близько 50 см. маються ще плями речовини бурого кольору, загальною довжиною близько 25 см. неправильної форми. В ході огляду вилучено змиви речовини бурого кольору(а.с.198-203т.1).

Протоколом огляду місця події від 21 грудня 2021 р. о 04 год. 58 хв., в якому зафіксований огляд ділянки місцевості, що розташована за адресою м. Харків, вул. Михайлика, 2, де розташований магазин (кіоск) «Сатлівський м`ясокомбінат», з правої сторони від якого на відстані близько 15 см. на тротуарній плитці було виявлено плями рідини бурого кольору неправильної форми загальним розміром близько 25 см. Під час огляду було вилучено два змиви речовини бурого кольору (а.с. 204-207 т. 1).

З протоколу огляду відеозапису з диску DVD-R «Ridata» від 17.01.2022 р., наданого УПП в Харківській області ДПП, та самого відеозапису, зробленого на нагрудний відеореєстратор працівників УПП в Харківській області ДПП, та відтвореного у судовому засіданні, вбачається, що при спілкуванні із співробітниками поліції на місці вчинення злочину ОСОБА_8 має нерозбірливу мову, визнає, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повідомляє, що наніс двічі удари ножем потерпілому ОСОБА_14 , показує яким чином він наніс удари, і пояснює, що не пам`ятає куди викинув ніж, яким наносив удари (а.с. 232-238 т.1).

З протоколу огляду запису диску CD-R диску від 11.01.2021 р. встановлено, що між собою спілкуються дві особи жіночої статі, а саме, оператор «102» ОСОБА_31, лікар БЕМД №413 ОСОБА_21 , у якому працівник швидкої допомоги повідомляє про ножове поранення потерпілого, який говорить, що невідомий наніс два удари ножем у ділянку тулуба. У іншому файлі міститься розмова двох жінок, а саме, свідка ОСОБА_17 та оператора 102, свідок викликає поліцейську допомогу та повідомляє про ножове поранення, говорить, що знає потерпілого та особу, яка нанесла ножові поранення (а.с. 242-243 т.1).

Згідно висновку експерта №14/790-С/21 (експертиза почата 08.01.2022, закінчена 14.01.2022 р.) та експерта №14/17-С/22. (експертиза почата 14.01.2022 р., закінчена 14.01.2023 р.) встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_8 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном Анти -а, група крові ОСОБА_22 - АВ(IV) (а.с. 4-5 т.2, а.с. 20, т. 2).

Згідно висновку експерта №14/791/С/21. (експертиза почата 05.01.2022 р., закінчена 15.01.2023 р.) встановлено, що на спортивних брюках, вилучених під час обшуку підозрюваного ОСОБА_8 , знайдена кров людини групи АВ, походженні від потерпілого ОСОБА_23 не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_8 кров виникнути не могла. (а.с. 9-11 т.2).

Згідно висновку експерта №14/792/С/21. (експертиза почата 04.01.2022 р., закінчена 10.01.2023 р.) встановлено, що на спортивних брюках підозрюваного ОСОБА_8 , знайдена кров великої рогатої худоби (а.с. 14-15 т.2).

Згідно висновку експерта №15-12/1170-С/2021 (експертиза розпочата 27 січня 2022 р., закінчена 09 лютого 2022 р.) в результаті проведення судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів, вилучених 021.12.2021 р в ході огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 (з поверхні бетону на трамвайній зупинці), встановлено наступне: в об`єкті номер 1 виявлені сліди крові людини групи АВ(IV). Таким чином, враховуючи результати дослідження, можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові АВ(IV), у тому числі потерпілого громадянина ОСОБА_22 (а.с. 45-47, т. 2).

Згідно висновку експерта №15-12/1172-С/2021 (експертиза розпочата 27 січня 2022 р., закінчена 09 лютого 2022 р.) в результаті проведення судово-медичної експертизи двох марлевих змивів (об`єкти №№1,2) , вилучених 21.12.2021 р в ході огляд місця події за адресою: м Харків, вул. Михайлика, 2 (з поверхні плитки біля кіоску «Саплтівський м`ясокомбінат»), встановлено наступне: в об`єкті №1 виявлені сліди крові людини групи АВ(IV). Таким чином, враховуючи результати дослідження, можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові АВ(IV), у тому числі потерпілого громадянина ОСОБА_22 (а.с. 51-53, т. 2).

Згідно висновку експерта №15-12/1171-С/2021 (експертиза розпочата 27 січня 2022 р., закінчена 09 лютого 2022 р.) в результаті проведення судово-медичної експертизи двох марлевих змивів (об`єкти №№1,2), вилучених 21.12.2021 р в ході огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 ( на відстані приблизно 20 метрів від під`їздув зазначеного будинку), встановлено наступне: в об`єкті №1 виявлені сліди крові людини групи АВ(IV). Таким чином, враховуючи результати дослідження, можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові АВ(IV), у тому числі потерпілого громадянина ОСОБА_22 (а.с. 57-59, т. 2).

Згідно висновку експерта №09-43/22 (експертиза розпочата 11 січня 2022 р., закінчена 14 січня 2022 р.) та висновку експерта №09-158/22 (експертиза розпочата 25 січня 2022 р., закінчена 26 січня 2022 р.) у зв?язку із подією в ніч на 21.12.21р. у ОСОБА_14 , 1966р.н., мали місце такі ушкодження:1 - проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч із ушкодженням за ходом ранового каналу 6-го ребра, міжреберної артерії та лівої легені у 9-му сегменті; 2- непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини по задній поверхні ліворуч. Ці ушкодження сформувалася внаслідок дворазової дії із достатньою силою гострого предмету із колюче-ріжучими властивостями поверхні, що травмувала. Таким предметом міг бути ніж із шириною клинка на рівні занурення (судячи з рани, що дала початок проникаючому колото-різаному пораненню грудної клітини) приблизно 1,5см. Керуючись правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., проникаюче поранення грудної клітини у ОСОБА_14 - це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3 «й» даних правил), а непроникаюче поранення грудної клітини - це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я (згідно пп. 2.1.3, 2.3, 2.3.1 «а», 2.3.2 «а»,2.3.3 даних правил). Після отримання травми ОСОБА_14 міг здійснювати цілеспрямовані дії в обмеженому обсязі до втрати свідомості. Покази ОСОБА_24 , які були надані ним під час слідчого експерименту від 21.01.2022 р., відповідають судово-медичним даним в частині локалізації ушкоджень у ОСОБА_18 , ймовірного взаєморозташування учасників події, кількості завершених травматичних впливів, предмету, яким було травмовано ОСОБА_14 та загального механізму травматизації в цілому. (а.с. 71-74, а.с.89-97 т. 2).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 січня 2022 р., в ході якого ОСОБА_8 на місці показав та розповів яким чином наносив удари потерпілому. Показуючи на статисті, він пояснив, що стояв з потерпілим обличчям один до одного на відстані витягнутої руки, руки потерпілого були впродовж тулубу, потерпілий підняв ліву руку, а ОСОБА_8 утримуючи ніж в правій руці, гостріє ножа було направлено до вказівного та великого пальців правої руки, розмахнувся правою рукою та в направленні справа на ліво наніс два удари гострім ножа в область лівої лопатки та в бокову поверхню грудної клітки зліва. (а.с. 82-87, т.2).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21 грудня 2021 року при обшуку ОСОБА_8 було вилучено штани спортивні чорного кольору , штани спортивні сірого кольору, футболка жовто-салатового кольору, мобільний телефон ТМ «Nokia», мобільний телефон «Samsung» ( а.с. 208 т.1).

Протоколом огляду речей від 10.02.2022 р., в ході якого слідчий оглянув всі вилучені в ході даного кримінального провадження речі, які були долучені до матеріалів провадження в якості доказів ( а.с.98 т.2).

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого знає з дитинства. В той день, коли статися події, вони разом із ОСОБА_8 вживали алкогольні напої на квартирі ОСОБА_15 . У потерпілого та обвинуваченого почалася сварка на ґрунті старих суперечок, так, він дорікнув обвинуваченому, що ОСОБА_8 не зробив похорони для батьків. Протягом вечора у ОСОБА_8 був чудовий настрій, але одразу після його зауважень ОСОБА_8 став агресивний, почав хапатися за ніж. Злякавшись, він вирішив залишити квартиру, вийшов на трамвайну зупинку і не бачив, щоб за ним йшов обвинувачений, пам`ятає лише, як йому наносили два удава ножем зліва під ребра.

Свідок ОСОБА_25 показав, що 2021 р. точної дати не пам`ятає, але точно пам`ятає, що це була ніч годин 00 або 01 год., він разом з напарником перебував в Московському районі, разом приїхали на виклик біля Салтівського Шоссе, до зупинки громадського транспорту, де вже знаходився інший патрульний автомобіль та чоловік неслов`янської національності, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та було багато крові. Після цього вони пішли за адресою квартири, де до цього перебували обвинувачений та потерпілий, вона знаходилася у 300-400 метрів від місця події. Прийшовши до квартири, побачив там дівчину, з незначними вадами, в квартирі крові не було, лише стіл був перевернутий на кухні.

Свідок ОСОБА_17 показала, що в період часу з 23 год. до 01 год. їй зателефонувала ОСОБА_26 , донька колишньої жінки її чоловіка, та повідомила, що обвинувачений та потерпілий сваряться на узбецькому, вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Поки свідок їхала до місця події, викликала спільних знайомих, бо сама вона б їх не заспокоїла. Приїхавши на місце вона побачила ОСОБА_8 біля кіоска «Пасад», у нього були «чорні очі», він наче був не в собі, він повідомив, що підрізав ОСОБА_18 та показав у сторону зупинки. Вона підбігла та побачила потерпілого, який представився, після цього викликала поліцію та швидку. Працівники поліції приїхали перші, свідок повідомила, де знаходиться обвинувачений, після цього його привели. Обвинувачений не цікавився станом потерпілого, він на всіх кидався. Бачила багато крові на потерпілому, на вулиці, на обвинуваченому крові не бачила. Обвинувачений кричав, що вбив потерпілого. Після цього вони пішли до квартири, де вже було багато поліцейських та багато спиртного. Мотиви сварки їй невідомі.

Свідок ОСОБА_27 показав, що з напарником ОСОБА_28 , отримали виклик на планшет, що за адресою вул. Михайлика на перехресті Салтівське Шоссе на трамвайній зупинці громадянин отримав ножове поранення. Приїхавши на виклик, побачили, що на зупинці сидить чоловік не слов`янської зовнішності, у нього було ножове поранення тулуба. Біля нього стояла жінка , яка повідомила, що тілесні ушкодження наніс потерпілому їх знайомий та повідомила, що він пішов по АДРЕСА_5 , також повідомила його прикмети, викликавши швидку, пішли розшукувати даного громадянина. По вказаним прикметам у сусідньому дворі виявили обвинуваченого, який був у стані алкогольного сп`яніння, так як мав хитку ходу, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, також обвинувачений зазначив, що разом із потерпілим вживали алкогольні напої. Потерпілий сказав обвинуваченому щось про його матір та обвинувачений наніс йому ножове поранення в область тулуба. Не повідомив скільки разів ударив, але казав, що ножові поранення наніс саме він. Обвинувачений не викликав швидку, повідомив, що немає телефону, і ніяким чином не намагався допомогти потерпілому, говорив, що він заслуговує на таке за те, що сказав. Сліди крові бачив на потерпілому та на асфальті, під потерпілим була калюжа крові. Також, свідок ставив питання обвинуваченому де дівся ніж, але він повідомив, що викинув його. Обвинувачений переводив тему, розповідав про своє життя.

Свідок ОСОБА_15 , яка була допитана у судовому засіданні 01.04.2023 р. у присутності свого опікуна ОСОБА_29 , показала, що познайомилася з ОСОБА_8 через співмешканця своєї мами ОСОБА_32. 21 грудня 2021 р. потерпілий та обвинувачений були у неї у гостях. Приблизно о 18 год. вечора обвинувачений прийшов до неї додому, потім прийшов потерпілий. Сиділи спокійно, спілкувалися, близько опівночі вони почали кричати один на одного не українською мовою, вона злякалась, та пішла до іншої кімнати. Потім вона почула як з квартири вийшли, але вона не бачила хто саме пішов перший, вони обидва були в алкогольному сп`янінні. Потім вона подивилась у вікно, але нікого не побачила. Через деякий час приїхала ОСОБА_17 та повідомила, що потерпілий у крові. Також, після цього приходили працівники поліції, вилучали якісь речі, ножі.

Свідок ОСОБА_30 показав, що не пам`ятає якого саме це було числа, але пам`ятає, що грудень 2021 р. близько 23-24 год. прийшов виклик про подію, під`їжджаючи до місця побачив, що під`їжджає також і швидка допомога. Самого потерпілого не бачив, але бачив громадянина у тапках, який розмовляв з екіпажем патрульної поліції, які приїхали раніше. В той час даний громадянин стояв у тапках та знаходився у стані алкогольного сп`яніння, кричав, що потерпілий ображав його матір і за це він ударив його ножем. Обвинувачений повідомив, що вдарив потерпілого ножем, не розкаювався, а навпаки, говорив, що потерпілий заслужив, адже він образив його матір.

Відповідно до карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги № 2889 від 21.12.2021 р. з 01 год. по 01 год. 10 хв. прийнятий виклик про клото-різане поранення людини, працівником швидкої допомоги при наданні первинної допомоги діагностовано колото різану рану бокової поверхні грудної клітини зліва, задньої поверхні, задньої поверхні грудної клітини зліва, лівобічний гемоторакс під питанням, стан важкий. Зі слів хворого, на зупинці за адресою виклику невідомий чоловік наніс два удари ножем в ділянку тулуба. (а.с.248 т.1).

Зазначені вище докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Твердження обвинуваченого в частині не визнання вини щодо закінченого замаху на вбивство спростовуються матеріалами справи і його вина у вчиненні саме інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими в сукупності та належно оціненими в судовому засіданні доказами, які узгоджується між собою.

Версія сторони захисту про те, що обвинувачений вчинив дії у стані сильного душевного хвилювання, що виключає кваліфікацію його дій як замах на умисне вбивство, ніякими належними та допустимими доказами не підтверджується.

Посилання обвинуваченого на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілому, є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений ним злочин, а також спростовуються самим характером дій обвинуваченого, який наніс удари потерпілому в життєво важливі органи із значною силою.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: характером взаємин між потерпілим та обвинуваченим у день вчинення кримінального правопорушення, подій, які передували вчиненню кримінального правопорушення, станом алкогольного сп`яніння обвинуваченого та потерпілого, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень свідчать, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і свідомо припускав їх настання, діяв з непрямим умислом на позбавлення життя потерпілого.

Водночас, суд зазначає, що за нормативно-правовим визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, з наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. При цьому якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

При цьому, умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Тобто, вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство.

З врахуванням наведеного, суд дійшов переконливого висновку, що обвинувачений, за встановлених судом обставин, розумів можливі негативні наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що могли настати, і свідомо їх допускав.

Так, спростовуючи доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу у нього на закінчений замах на позбавлення життя потерпілого, суд зазначає, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину ніж, тобто знаряддя, з властивостями гостро-ріжучого предмету, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні, яким обвинувачений наніс удар, можливо заподіяти смерть людині. Про умисел обвинуваченого на закінчений замах на позбавлення життя потерпілого свідчить характер та цілеспрямованість нанесення ножових поранень, поведінка обвинуваченого до нанесення пошкоджень, адже він схопив ніж і побіг за потерпілим, коли той покинув квартиру, та поведінка після нанесення ударів, так як одразу після скоєння злочину обвинувачений не викликав швидку медичну допомогу, не намагався надати первинну медичну допомогу, а навпаки, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, та ще й пояснював поліцейським в присутності свідків, що потерпілий заслуговує на те, що отримав.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, такими що не заслуговують на увагу та надають підстави вважати, що вказана позиція свідчить про намагання уникнути у повній мірі відповідальності за вчинене, враховуючи, зокрема надані показання свідків, потерпілого, висновки експертиз та інші письмові докази.

Так, сторона обвинувачення доводила в суді, що обвинувачений був настільки ображений словами потерпілого про те, що обвинувачений не був на похоронах своїх батьків, що це викликало в нього стан сильного душевного хвилювання внаслідок приниження честі та гідності, і призвело до противоправних дій та нанесенню тілесних ушкоджень потерпілому.

Між тим, суд не вважає, що дані висловлювання можна віднести до тяжкої образи, і не можна вважати, що поведінка потерпілого мала непристойний характер, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб. Більш того, сам обвинувачений не спростував той факт, що дані твердження потерпілого не відповідають дійсності.

Крім того, суд приймає до уваги висновки судово-психіатричної експертизи №44 від 19.01.2022 р. якими встановлено, що ОСОБА_8 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу якому відповідає правопорушення ОСОБА_8 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В описовій частині експертизи зазначено, що ОСОБА_8 мету проведення експертизи розуміє правильно, під час бесіди тримається вільно, відомості про себе повідомляє послідовно, пам`ять на минулі та поточні події збережена, подіям правопорушення будь-якого хворобливо характеру не надає, пояснює, що підозрюється у замаху на вбивство, наявність у себе в зазначений період часу будь-яких психічних розладів заперечує, до себе та ситуації, що склалася, критичний. (а.с. 64-66, т. 2).

Тобто з пояснень ОСОБА_8 та висновків експерта вбачається, що останній перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації і не висловлював будь-яких даних, які б свідчилим про стан сильного душевного хвилювання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», потрібно мати на увазі, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.

З урахуванням досліджених доказів та зазначених обставин, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання сторони захисту про надання часу для підготовки клопотання про призначення по справі комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, оскільки не вбачає як поважних причин, за яких таке клопотання захисником не було підготовлено вчасно, так і не вбачає підстав для її призначення по справі, так як є достатньо підстав вважати, що обвинувачений не діяв у стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, або внаслідок системного характеру такого поводження з боку потерпілого, що дійсно мало б значення для кваліфікації дій обвинуваченого за іншою статтею кримінального закону .

Судом досліджені характеризуючи дані обвинуваченого.

Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На обліках у лікарів-спеціалістів обвинувачений не перебуває, відповідно до висновку судової психіатричної експертизи на час вчинення злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Має неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наслідками судового розгляду обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Також враховує той факт, що злочин не доведений до кінця, за обставин, які не залежали від волі обвинуваченого, оскільки останній вчинив всі дії, які вважав необхідними для здійснення свого наміру, при цьому суд застосовує положення ч. 3 ст. 68 КК України при визначені розміру покарання за вчинення замаху на злочин. Крім того, суд враховує при обранні виду та розміру покарання дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має неповнолітню дитину, враховує його поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, а саме, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що визнано судом як обставину, що обтяжує покарання, так і не ненадання допомоги потерпілому і залишення потерпілого у безпорадному стані. Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого і під час розгляду справи, який не виявив щирого каяття та готовності понести справедливе покарання за вчинене, не приніс своїх вибачень потерпілому.

З урахуванням наведеного, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, так, як його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, і саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ДУ «Інститут загальної невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», в порядку статей 36, 127 та 128 КПК України, ч. 1 ст. 1166, 1206 ЦК України та статей 4, 56 ЦПК України до обвинуваченого ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат, понесених державою на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_14 на суму 7 997, 30 грн. (а. с. 47-53, том 1).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1206 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов?язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання,що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок яких він перебував на лікуванні в ДУ «Інститут загальної невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», і той факт, що закладом понесені витрати на його лікування в сумі 7 997.30 грн., що є збитками, і ця сума підтверджена належними доказами, кошти необхідно стягнути з особи, діяннями якої цю шкоду заподіяно, тобто з ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 21.12.2021 р., тобто з моменту фактичного затримання. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2021р.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Задовольнити цивільний позов прокурора та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ДУ «Інститут загальної невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України» №UA 001468 в ДКСУ, МФО 820172, суму у розмірі 7 997 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2021 р. по справі №643/23014/21, провадження № 1-кс/643/5649/21, від 24.12.2021 р. справі №643/23024/21, провадження 1-кс/643/5655/2021, від 24.12.2021 р. по справі №643/23012/21, провадження № 1-кс/643/5647/21, від 23.12.2021 р. по справі №643/23017/21, провадження № 1-кс/643/5651/21, від 24.12.2021 р. по справі №643/23013/21, провадження № 1-кс/643/5648/21.

Речові докази по постанові від 21.12.2021 р.: змиви речовини бурого кольору, порожні пляшки, сліди папілярних візерунків на відрізках липкої стрічки, марлеві тампони, ножі кухонні - знищити; мобільний телефон «Номі» чорного кольору IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою з номером НОМЕР_3 , капці чорно-помаранчевого кольору, штани спортивні чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, футболка жовто-салатного кольору, мобільний телефон ТМ «Nokia», мобільний телефон ТМ «Samsung» - повернути законним власникам.

Речові докази по постанові від 10.02.2022 р.: куртка чорного кольору з капюшоном, джинси синього кольору, штани синього кольору, пара шкарпеток, сорочка чоловіча, труси чоловічі, штани спортивні чорного кольору, штани спортивні сірого кольору, футболка жовто-салатного кольору, мобільний телефон «Нокиа»; мобільний телефон «Нокиа»; мобільний телефон «Самсунг», капці чоловічі - повернути законним власникам; змиви речовини бурого кольору, три кухонних ножі - знищити.

Речові докази по постанові від 11.01.2022 р : CD-R диски та DVD-R диски зберігати в матеріалах справи.

Речові докази по постанові від 17.01.2022 р.: DVD-R диску з копіями відеозаписів з нагрудних камер співробітників УПП в Харківській області ДПП зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1