Справа № 141/758/23
Провадження №1-кп/141/58/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 21.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта вища, не одружений, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

20.08.2023 приблизно о 21 годині ОСОБА_4 , керуючи трактором марки «Kubota», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка у с. Балабанівка Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області. У цей час, у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 ПДР України, а саме п.21.1 (перевезення пасажирів на транспортному засобі, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння), його було зупинено працівниками сектору реагування патрульної поліції СПД №1 відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області та відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі під час несення служби у добовому наряді.

Після зупинки траспортного засобу поліцейський з РПП СПД №1 відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» звернувся до водія ОСОБА_4 з вимогою пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого той здійснював керування зазначеним транспортним засобом.

В подальшому, 20.08.2023 приблизно о 21 год 05 хв ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста зі своїм фото, серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 05.07.2018 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, яке згідно з відомостями Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, на ім`я останнього не видавалось, таким чином, використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів за № СЕ-19/102-23/15166-ДД від 24.08.2023 бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 05.07.2018 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних посвідчень, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 05.07.2018 на ім`я ОСОБА_4 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка, мікротекст, текст бланку) нанесено за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формування зображень.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що зробив належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція учасників судового провадження добровільна та вони правильно розуміють зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується добре, на «ДО» у лікаря нарколога КНП «Оратівська ЛПЛ» та на «ДО» у лікаря психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

На переконання суду, призначене покарання у виді штрафу буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано думку обвинуваченого, його захисника та прокурора, висловлену в судових дебатах щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/15166-ДД від 24.08.2023 в сумі 1912,00 грн (одна тисяча дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000022 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 50, 66, 67,ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/15166-ДД від 24.08.2023 в сумі 1912,00 грн (одна тисяча дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області у справі № 131/1040/23 від 23.08.2023 скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області 05.07.2018 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме два відеофайли з портативного відеореєстратора, що містяться на DVD-R диску марки «VIDEX», з подіями від 20.08.2023, на яких зафіксовано розмову із ОСОБА_4 , що знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1