Дата документу 24.11.2023Справа № 554/6076/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області капітана юстиції ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 01.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 01.06.2023 за фактом вчинення службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання «Біополімер» умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У ході розслідування встановлено, що 25.09.1996 створено та зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання «Біополімер» (, адреса реєстрації: м.Полтава, вул. Автобазівська, буд. 3, далі по тексту - ТОВ НВО «Біополімер»), яке згідно основного виду діяльності (КВЕД: 21.20) займається виробництвом фармацевтичних препаратів і матеріалів.

Засновником та директором ТОВ НВО «Біополімер» є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який спільно зі своєю дружиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Полтава, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , начальницею відділу кадрів Товариства, організували схему постачання матеріальних ресурсів (хірургічного шовного матеріалу власного виробництва) представникам Російської Федерації з використанням господарюючих суб`єктів Федеративної Республіки Німеччини, які у подальшому використовується для лікування поранених військовослужбовців збройних сил Російської Федерації та незаконних збройних формувань терористичних організацій «Луганська народна республіка» та «Донецька народна республіка».

Так, ТОВ НВО «Біополімер» до 24.02.2022 безпосередньо реалізовувало продукцію своїм представництвам в Російській Федерації, в тому числі приватному підприємцю ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ). Крім того, ПП ОСОБА_5 виступала представником ТОВ НВО «Біополімер» в федеральній службі по акредитації Російської Федерації по отриманню декларації про відповідність продукції, включеної в єдиний перелік продукції Російської Федерації виробника ТОВ НВО «Біополімер».

Окрім цього, ПП ОСОБА_5 є засновницею та керівником ТОВ «Бриарей» (м. Санкт-Петербург, пр-кт Сєвєрний, буд. 6, к. 1, кв. 15), через яке також здійснюється реалізація продукції ТОВ НВО «Біополімер».

Основним замовником продукції, яку отримують ПП ОСОБА_5 та ТОВ «Бриарей» від ТОВ НВО «Біополімер», є 442 військовий клінічний госпіталь міністерства оборони Російської Федерації (проспект Суворовський, буд. 63-А, м. Санкт-Петербург, Російська Федерація).

У подальшому, після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, постачання продукції ТОВ НВО «Біополімер» до Російської Федерації було налагоджено через комерційні структури Федеративної Республіки Німеччини. За отриманими даними, постачання продукції, з метою приховування кінцевого отримувача здійснюється з використанням підконтрольних службовим особам ТОВ НВО «Біополімер» компаній «PolymedtexGmbh» (ПолімедтехГмбх, реєстраційний номер: 4095931, 73054, вул. Салахера 90, м. Айслінген, Федеративна Республіка Німеччина) та «VM ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7» (ВМ ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7, АДРЕСА_4).

Для безпосереднього перевезення продукції, керівництво ТОВ НВО «Біополімер» користується послугами міжнародної логістичної компанії «Kuehne&NagelLtd» (Кюне+Нагель Інтермодальгмбх, Телтавер 18, Білефельд, 33719, Федеративна Республіка Німеччина), а також послугами приватних перевізників.

23.11.2023 у період часу з 07 год. 00 хв. по 11 год. 20 хв. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.11.2023 №1-кс/554/14358/2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого у

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є сином ОСОБА_3 , виявлено та вилучено: ноутбук марки Asus, X550CC-XX156D, s/n: E1N0WU141490036, разом із зарядним пристроєм Asus EXA1208EH Wi-fi-модулем «EDUP» Wireless USB Adapter. На вищевказаному ноутбуці в папці «Вотсап папа» збережені всі дані (фотозображення, аудіо записи, документи тощо) месенджера Whatsapp, що зі слів ОСОБА_6 , яким користується ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що ноутбук марки Asus, вилучений в ході обшуку 23.11.2023 належить йому, а також зазначив, що він подарував своєму батькові ОСОБА_3 новий мобільний телефон та допоміг перенести, за допомогою власного ноутбука Asus, всі дані що містились зі старого мобільного телефона на новий.

Ноутбук марки Asus, X550CC-XX156D, s/n: E1N0WU141490036 , разом із зарядним пристроєм Asus EXA1208EH Wi-fi-модулем «EDUP» Wireless USB Adapter визнано речовими доказами, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 23.11.2023 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_6 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Asus, X550CC-XX156D, s/n: E1N0WU141490036, разом із зарядним пристроєм Asus EXA1208EH, Wi-fi-модулем «EDUP» Wireless USB Adapter.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1