У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року у справі № 761/7030/23 та скасування передачі майна для управління АРМА, застосованої ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року у справі № 761/10631/23, в межах кримінального провадження 0000138 від 09.02.2023 р.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року у справі № 761/7030/23, було накладено арешт на купюри схожі на грошові кошти, а саме 48 (сорок вісім) упаковок купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 100 (сто) купюр у кожній упаковці, на загальну суму 2 400 000 (два мільйони чотириста тисяч) гривень та 19 (дев`ятнадцять) упаковок купюр номіналом по 100 (сто) доларів США в кожній упаковці, на загальну суму 190 000 (сто дев`яносто тисяч) доларів США, які вилучені 24.02.2023 у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду в приміщенні другого поверху адміністративного приміщення пункту пропуску «Порубне», що розташоване на території с. Черепківка, Чернівецького району, Чернівецької обл.

В подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року у справі № 761/10631/23, було прийнято рішення передати арештоване майно, речові докази для управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () у порядку та на умовах, визначених статей 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», грошові кошти на загальну суму 2 400 000 гривень та 190 000 доларів США, які вилучено під час огляду 24.02.2023 у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На думку заявника арешт на майно накладено необґрунтовано, а відтак просить слідчого суддю його скасувати та скасувати передачу такого майна в Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд е повідомленим, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі, та просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року у справі № 761/7030/23, було накладено арешт на купюри схожі на грошові кошти, а саме 48 (сорок вісім) упаковок купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 100 (сто) купюр у кожній упаковці, на загальну суму 2 400 000 (два мільйони чотириста тисяч) гривень та 19 (дев`ятнадцять) упаковок купюр номіналом по 100 (сто) доларів США в кожній упаковці, на загальну суму 190 000 (сто дев`яносто тисяч) доларів США, які вилучені 24.02.2023 у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт накладено необгрунтовано або ж в подальшому його застосуванні відпала потреба, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для скасування передачі арештованого майна в Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, у зв`язку із наявності обґрунтованих підстав для його застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту та передачі майна до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні та вирішення питання про його передачу в АРМА, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року у справі № 761/7030/23 та скасування передачі майна для управління АРМА, застосованої ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року у справі № 761/10631/23, в межах кримінального провадження 0000138 від 09.02.2023 р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1