Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5132/23
Провадження № 1-кп/644/322/23
ВИРОК

іменем України

22 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в особі судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 , секретаря с/з ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого:

23.12.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

21.01.2022 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

у с т а н о в и в :

24.04.2023 ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений органом досудового розслідування спосіб, здійснив замовлення для власних потреб 100 грамів психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, вартістю 3500 грн.

Надалі, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 приїхав до м. Пісочин Харківського району Харківської області де за отриманими GPS-координатами НОМЕР_1 , 36,1076061 в лісосмузі забрав полімерний пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина, яка у своєму складі містила психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 71,6855 грамів, та з вказаного часу почав її зберігати при собі.

Того ж дня, у період часу з 17:52 до 18:08 біля будинку № 66 по вул. Миру у м. Харкові слідчим СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у ОСОБА_5 було вилучено вищевказаний згорток з психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 71,6855 грамів.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 дав пояснення, що він є наркозалежною особою, кілька разів проходив лікування у наркологічному центрі, проте воно не дало позитивних результатів. Останнім часом він вживає психотропну речовину, так звані «солі». Виявлену у нього 24.04.2023 психотропну речовину він придбав для власних потреб, а кількість придбаної речовини пояснюється тим, що він вживає «солі» щоденно по кілька разів впродовж дня.

Поряд з показаннями ОСОБА_5 , його вина у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду такими доказами:

протоколом огляду від 24.04.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_5 біля будинку № 66 по вул. Миру у м. Харкові добровільно видав слідчому СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 полімерний пакет з кристалічною речовиною жовтого кольору і пояснив, що це так звані «солі»;

показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у суді повідомили, що вони 24.04.2023 були запрошені у якості понятих і в їх присутності ОСОБА_5 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів психотропну речовину;

показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у суді повідомили, що 24.04.2023 вони виконували свої службові обов`язки у складі екіпажу патрульної поліції. Біля будинку № 66 по вул. Миру у м. Харкові ними був зупинений автомобіль однієї зі служб таксі. В салоні автомобілю, окрім водія, знаходився у якості пасажира ОСОБА_5 , який, в ході встановлення і перевірки його особи, на відповідне запитання патрульних повідомив, що при собі має психотропну речовину, після чого ними була викликана слідчо-оперативна група;

протоколом слідчого експерименту від 17.07.2023 відповідно до якого ОСОБА_5 показав за яких обставин у нього було виявлено психотропну речовину і як вона була вилучена.

Висновок експерта № СЕ-19/121-23/8814-НЗПРАП від 16.06.2023 підтверджує те, що добровільно видана ОСОБА_5 речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в складі наданої на дослідження речовини становить 71,6855 грамів.

Відповідно до таблиці № 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, в редакції наказу МОЗ № 634 від 29.07.2010, кількість психотропної речовини PVP у розмірі від 15 грамів і більше віднесена до особливо великих розмірів психотропної речовини.

3 урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах обвинувачення, визнаного судом обґрунтованим, доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту у особливо великих розмірах.

Поряд з цим суд зазначає, що обвинувачення органом досудового розслідування ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту у особливо великих розмірах, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. До такого висновку суд дійшов виходячи з такого.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 307 КК України характеризується прямим умислом, і наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.

Пред`являючи ОСОБА_5 обвинувачення за частиною 3 статті 307 КК України, орган досудового розслідування виходив з кількості психотропної речовини, яка була вилучена у обвинуваченого, та показаннях останнього, наданих в ході досудового розслідування про те, що придбав він вказану психотропну речовину з метою збуту.

Частиною 4 ст. 95 КПК України встановлено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

В суді обвинувачений зазначив, що оскільки він є наркозалежним і систематично вживає психотропну речовину PVP, то придбав її для себе у такій кількості, яка б забезпечила його потреби на тривалий час.

Такі показання обвинуваченого, зокрема щодо наявності у останнього залежності від психотропної речовини, в ході досудового розслідування спростовані не були. Також не було й спростовано те, що ОСОБА_5 кілька разів проходив курси реабілітації від наркозалежності.

Крім того, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо, пункт 4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 3 статті 307 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту чи підготовки до такого збуту психотропних речовин обвинуваченим жодній особі.

Сама по собі кількість психотропної речовини не може слугувати беззаперечним доказом того, що обвинувачена особа має намір збувати таку речовину. У межах даної справи це є не більш ніж припущення сторони обвинувачення.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Згідно зі ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до статтей 91, 92 КПК України, обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у п. 60 рішення у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25).

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині того, що при виявленні факту зберігання обвинуваченим психотропної речовини останній пояснював, що придбав вказану речовину з метою збуту, не можуть слугувати достатніми і переконливими доказами, які би підтверджували доведеність мети збуту психотропної речовини, оскільки такі показання ґрунтуються лише на свідченнях самого обвинуваченого і не підтверджуються іншими доказами, які б у своїй сукупності давали підстави дійти до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, доведена поза розумним сумнівом.

Виходячи з положень статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд доходить до висновку про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в частині придбання і зберігання психотропної речовини з метою її збуту.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого (злочин відноситься до категорії тяжких), дані про особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, непрацевлаштований, неодружений, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає сприяння в розкритті злочину, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, з урахуванням чого суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 309 КК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин в період знаходження на іспитовому строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2022, суд призначає остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.01.2022 у виді 3 років позбавлення волі, та покарання призначеного за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання рахувати з 24.04.2023 року.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-23/8814-НЗПРАП від 16.06.2023 в розмірі 1434 грн.

Скасувати арешт мобільного телефону Iphone 6s імей НОМЕР_2 , сім карти оператора «Водафон» № НОМЕР_3 та банківської картки «Спортбанк» № НОМЕР_4 , які були вилучені у ОСОБА_11 . Зазначене майно повернути останньому за належністю.

Решту речових доказів, а саме - психотропну речовину PVP, яка знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Х/о, після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1