ЄУН № 336/5615/23
пр. № 1-кп/366/841/2023
ВИРОК

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тернівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем за контрактом, будучи зарахованим у розпорядження командира НОМЕР_1 окремої артилерійської бригади Військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах військового стану 21 жовтня 2022 року без поважних причин покинув військову частину НОМЕР_2 , заходів до повернення до військової частини не вживав та був відсутній на службі до 17 травня 2023 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у скоєнні злочину визнав повністю, вказавши, що являється військовослужбовцем за контрактом з 2020 року. 24.02.2022 року під час бойових дій був поранений, після чого евакуйований та лікувався у м. Запоріжжя, у м. Дніпро та у м. Львів у різних шпиталях. Після завершення лікування отримав медичну відпустку, після чого проходив ВЛК. В період часу, зазначений в обвинувальному акті, дійсно не проходив військову службу та з?являвся до військової частини. У скоєному розкаюється.

Судом неодноразово були роз?яснені наслідки укладення угоди про визнання винуватості, наслідки її затвердження, на що обвинувачений та захисник наполягали на тому, що ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, повністю визнає, укладення угоди відповідає інтересам обвинуваченого та наполягали на затвердження такої угоди.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд, враховуючи положення ст. 337 КПК України та згоду учасників провадження щодо кваліфікації дій обвинуваченого, обставин справи, дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як самовільне залишення без поважних причин місця служби, вчинене військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, за ст. 407 ч. 5 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, має поранення, пов?язані із проходженням військової служби, висновком ВЛК від 30.05.2023 року визнаний обмежено придатним до військової служби.

В ході досудового слідства 08.06.2023 року між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстав для відмови у затверджені угоди не встановлено. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що обвинувачений та захисник підтвердили добровільне укладення угоди, не заперечували обставини злочину, вказані в обвинувальному акті та кваліфікацію дій обвинуваченого, обвинуваченому судом були роз`яснені його права, а також і те, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд вбачає підстави для затвердження укладеної угоди та призначення покарання, передбаченого нею.

Статтею 62 КК України визначено, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Враховуючи умови укладеної угоди, а також визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину, щире каяття та відомості про особу обвинуваченого, суд також вбачає підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосування положень ст. 69 КК України, а саме призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ст. 407 ч. 5 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст.69 КК України, ст. 407 ч. 5 КК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, укладену 08 червня 2023 року між ОСОБА_4 та прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року тримання в дисциплінарному батальйоні.

Початок відбування покарання рахувати з дати фактичного приведення вироку до виконання.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1