Дата документу 26.07.2023Справа № 554/6266/23
Провадження № 1-кс/554/9186/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155 від 30.06.2023, за фактом добровільної участі громадянина України ОСОБА_4 в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території («4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР» та «4-а окрема мотострілкова бригада Народної міліції «ЛНР» «2-го гвардійського Лугансько-Сєвєродонецького армійського корпусу» «8-ї гвардійської загальновійськової армії Південного військового округу РФ») та за фактом вчинення громадянином України ОСОБА_5 держаної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України відкрито досудове розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Антрацит Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 07 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року, перебуваючи та діючи у складі НЗФ «4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР»», та в період з 31 грудня 2022 року по 26 червня 2023 рокуперебуваючи та діючи у складі збройного формування держави-агресора«4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР» «2-го гвардійського Лугансько-Сєвєродонецького армійського корпусу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 », усвідомлюючи, що в умовах збройного конфлікту та введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії РФ проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ «ЛНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці РФ як держави-агресора приймав активну участь у військовій агресії проти України, тим самим вчинив державну зраду в формі надання іноземні державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, та діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також у період з 07червня 2022 року по липень 2022року, діючи умисно, перебуваючи в районі населених пунктів смт. Нижнє Луганської області, с. Верхнє Луганської області, с. Спірне Донецької областіприймав добровільну участь в НЗФ, створеному на ТОТ «4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР»», та протягом 24 26 червня 2023 року, діючи умисно, перебуваючи в районі населеного пункту КліщіївкаБахмутського району Донецької області, приймав добровільну участь в збройному формуванні держави-агресора «4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР» «2-го гвардійського Лугансько-Сєвєродонецького армійського корпусу» «8-ї гвардійської загальновійськової армії Південного військового округу РФ».

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, а також в добровільній участі громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, та в збройному формуванні держави-агресора, ОСОБА_4 у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03.03.2022) та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

26 червня 2023 року, під час бойового зіткнення зі Збройними силами України ОСОБА_6 разом з іншими учасниками збройного формування держави-агресора «2 відділення 2 взводу 8 роти, 5 батальйону» «4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР» «2-го гвардійського Лугансько-Сєвєродонецького армійського корпусу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 », потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних Сил України, припинив збройний опір та склав зброю та його злочинна діяльність на боці ворога РФ, як держави-агресора, була припинена.

13.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі, ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майнота Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 338120519 від 05.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,є власником1/5 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: 1/5 квартири за адресою АДРЕСА_1 з позбавленням права відчуження та розпорядження ним.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1