Справа № 644/4258/23
н.п. 1-кп/644/268/23
В И Р О К

іменем України

13 листопада 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в залі суду, кримінальне провадження №0000590 від 23.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.02.2014 р. Червонозаводським р/с м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання, з іспитовим строком на 1 рік; 18.12.2014 р. Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 307 із застосуванням ст. 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.01.2021 звільненого з Диканівської ВК Харківської області (№12), по відбуванню строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

20 квітня 2023 року, близько 15.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Харків, вул. Бекетова, 21, на тротуарі знайшов банківську картку AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , і була втрачена того ж дня чоловіком ОСОБА_4 - ОСОБА_6 . У ОСОБА_5 виник умисел на привласнення банківської картки AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Після цього, ОСОБА_5 взяв банківську картку, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, покинув місце вчинення проступку та пішов в сторону найближчого магазину, чим привласнив її собі.

Банківська картка AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" N 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. І, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" N 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 год. 24.02.2022 року введено воєнний стан.

20 квітня 2023 року,в період часу з 15.34 до 15.36, ОСОБА_5 знаходячись в торговій точці №454 ТОВ «Аттіка-2007», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Бекетова, 21, діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення грошових коштів з картки ОСОБА_4 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код) AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення та маючи у користуванні вказану банківську карту таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_4 кошти в сумі 439 гривень, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, розпорядившись тим самим коштами на власний розсуд.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи реалізувати свій умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_4 , 20.04.2023 р. в період часу з 15.41 до 15.46, перебуваючи в приміщенні торгової точки №785 ТОВ «Кисет», яка розташована за адресою: м. Харків, пр-т. Олександрівський, тролейбусна зупинка, ринок ХТЗ, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 , належну потерпілій ОСОБА_4 , таємно викрав з банківського рахунку останньої кошти в сумі 2001,50 гривень, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал.

Отже, 20.04.2023 р. у період часу з 15.34 до 15.46, ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти з раніше привласненої банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої AT КБ "ПриватБанк", належної потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2440,50 грн.

Допитаний у судовому засіданні, у якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, як вони викладені вище. Прокурор, потерпіла, обвинувачений вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, потерпілої, обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, та за 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд згідно ст. 66 КК України визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд згідно ст. 67 КК України визнає рецидив злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, не має постійного джерела доходу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується задовільно.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, думки прокурора та потерпілої вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_5 , остаточного покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненим кримінальним правопорушенням.

Відповідно до обвинувального акта, витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного взяття під варту.

До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Харкова) без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Речові докази: CD-R-диск з написом «My Media», на якому міститься напис «ВХ.3829492-ВБ» з інформацією за банківською карткою № НОМЕР_1 та роздруківку до неї на 1 аркуші; паперовий конверт, у якому є один лазерний носій формату DVD-R торгової марки Verbatim, на якому міститься два файли під назвою «454(1)» та «454(2)» після набранням вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1