справа № 619/5910/23
провадження № 1-кп/619/385/23
ВИРОК

іменем України

18 грудня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000233 від 17.119.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Василівського району Запорізької області, громадянин України, з середньою освіту, командира 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Під час проведення дізнання встановлено, що сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення кримінального правопорушення, сержант ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією. 24 грудня 2022 року ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання, через Всесвітню мережу «Інтернет», а саме через соціальну мережу «Facebook» знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія. Після чого ОСОБА_3 за допомогою мобільного зв`язку передав невстановленій особі анкетні дані, фото, підпис та резус-фактор крові про свою особу, чим здійснив замовлення водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , з метою отримання права керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України, водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського. У подальшому ОСОБА_3 13 січня 2023 року приблизно о 12 год 00 хв попрохав свою знайому на ім`я ОСОБА_4 забрати посилку у відділенні «Нова пошта» № 19, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 25, остання надала невстановленій особі грошову винагороду в розмірі 10000,00 грн. 14 січня 2023 приблизно о 18 год 00 хв ОСОБА_3 зустрівшись зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_4 по вул. Шевченко в с. Кірово, Оріховському районі Запорізькій області та надав грошові кошти в сумі 10000,00 грн, чим сприяв до виготовлення завідомо підробленого водійського посвідчення та отримав посвідчення водія України серія НОМЕР_2 виданого 27.12.2022 орган видачі територіальний сервісний центр № 0541 на ім`я ОСОБА_3 , для подальшого користування. У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив вказане посвідчення у себе та почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами та пред`являти в якості документу, що посвідчує особу. Так, 17 листопада 2023 року приблизно о 11 год 00 хв ОСОБА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія на своє ім`я та усвідомлюючи, що водійське посвідчення підроблене, будучи учасником дорожнього руху, керуючи транспортним засобом MAZDA 6 р.н. НОМЕР_3 та рухаючись по вул. Сумський Шлях у смт Солоницівка Харківського району Харківської області, в`їхав в зону контролю блокпосту, де був зупинений поліцейським СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 та під час встановлення особи - водія транспортного засобу, ОСОБА_3 , виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 27.12.2022 територіальним сервісним центром МВС №8044 на його ім`я є підробленим, використав зазначене посвідчення, шляхом пред`явлення працівникам поліції. Відповідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/27582-ДД за результатами судової технічної експертизи документів: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданий 27.12.2022 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, тобто пособництво до підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права використання його підроблювачем.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акта прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вище вимог прокурором Чугуївсього відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, які маються у матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до службової характеристики позитивно характеризується командиром військової частини, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Частиною 5 статті 68 КК України встановлено, що при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати до ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 17.11.2023 визначено речовим доказом посвідчення водія ВКХ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR0076739 та залишено в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2023 накладено арешт в межах кримінального провадження 0000233 від 17.119.2023 на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 17.11.2023 майно, а саме: посвідчення водія ВКХ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR0076739 та залишено в матеріалах кримінального провадження.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 956,00 грн за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/2582-ДД від 30.08.2023.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень);

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/2582-ДД від 30.08.2023 у сумі 956,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень).

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21.11.2023 (справа № 619/5610/23, провадження № 1-кс/619/1172/23) скасувати.

Речовий доказ:посвідчення водія ВКХ НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR0076739 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1