печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання заступника керівника Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодження прокурора другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчою групою Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 за підозрою колишніх співробітників Служби безпеки України та громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, а також за підозрою співробітників фсб рф, громадян рф ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Слідчою групою Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 за підозрою колишніх співробітників Служби безпеки України та громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, а також за підозрою співробітників фсб рф, громадян рф ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що використовуючи протистояння, що виникли в Україні між владою і населенням наприкінці 2013 року, та маючи на меті використати їх всупереч інтересам нашої держави для проведення підривної діяльності проти України та припинення протестних акцій, керівниками федеральної служби безпеки російської федерації був розроблений задум, що полягав у збиранні відеоматеріалів і публікацій для подальшого висвітлення негативної сторони подій на «Євромайдані» і створення видимості хибності Європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України, зокрема шляхом перекручування, хибного тлумачення, компонування зафіксованої у таких відеоматеріалах, публікаціях інформації, її подальшому висвітленні через підконтрольні владі російської федерації медіаресурси, для зміни свідомості та ставлення громадян України щодо дійсності та значення подій, що насправді відбувались в Україні, проведення підривної діяльності проти України у іноземних державах, у тому числі країнах ЄС, а також для загострення протистояння прихильників та противників «Євромайдану», розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті між ними, приниження національної честі та гідності учасників «Євромайдану», образу почуттів учасників «Євромайдану» у зв`язку з їхніми ідеологічними переконаннями.

Для реалізації цього задуму вказаними співробітниками фсб російської федерації прийнято рішення залучити громадян України, а саме: керівництво СБ України, зокрема її Голову ОСОБА_8 (призначеного на посаду Указом Президента України від 09.01.2013 №9/2013) та окремих підлеглих йому співробітників, організувати вчинення ними злочинів - державної зради і залучити їм пособників з боку співробітників фсб рф, а також для розпалювання національної, релігійної ворожнечі та ненависті між ними, приниження національної честі та гідності учасників «Євромайдану», образу почуттів учасників «Євромайдану» у зв`язку з їхніми ідеологічними переконаннями.

При цьому, для повної реалізації зазначеного задуму ОСОБА_8 вирішив залучити громадян України: першого заступника Голови СБ України ОСОБА_9 (призначеного на посаду Указом Президента України від 30.10.2013 №591/2013), начальника Департаменту захисту національної державності СБ України ОСОБА_10 (призначеного на посаду Указом Президента України від 03.04.2013 №191/2013) та начальника Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБУ ОСОБА_30 (призначеного на посаду Указом Президента України від 13.04.2012 №264/2012), з якими вступив у злочинну змову, довів до їх відома злочинний задум та розподілив за спільним узгодженням роль кожного.

З метою виконання розробленого представниками федеральної служби безпеки російської федерації задуму до СБ України у період з 13 по 15 грудня 2013 року була направлена делегація громадян рф - працівників фсб рф й представників влади рф, тобто службових осіб, у кількості 20 осіб, а саме:

1. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

4. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

5. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

6. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

7. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

8. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

9. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

10. ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

11. ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

12. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

13. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

14. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

15. ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

16. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ;

17. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

18. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_18 ;

19. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

20. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Виходячи з клопотання слідчого, відомості, одержані спецслужбами російської федерації, внаслідок вчинених Головою СБ України ОСОБА_8 , першим заступником Голови СБ України ОСОБА_9 , начальником Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України ОСОБА_31 та начальником Департаменту захисту національної державності СБ України ОСОБА_10 , злочинних дій, умисно використовувались співробітниками фсб рф за допомогою засобів масової інформації для проведення підривної діяльності проти України, що виразилось в організації та проведенні спеціальних інформаційних операцій, метою яких було спотворення свідомості частини населення країни, зміна світоглядних настанов, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в самостійній, унітарній, суверенній державі Україна з європейським вектором розвитку, втручання у внутрішню та зовнішню політику держави. Зокрема, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (Автономної Республіки Крим та Південно-Східних областей), провокування соціальних, політичних, національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів» тощо, котрі мають інші духовні та моральні цінності, які пропагують культ насильства та знущання над російськомовними населенням України, та прихильниками поглиблення асиметричних Україно-російських відносин, та такі дії сприяли розпалюванню національної ворожнечі та ненависті, релігійної ворожнечі та ненависті, приниженню національної честі та гідності, образі почуттів громадян у зв`язку з їхніми ідеологічними переконаннями.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є здобуті під час досудового розслідування наступні докази:

1. лист УВБ СБУ від 23.04.2014 №9/3408 про те, що ОСОБА_32 займався загальною організацією роботи трьох груп співробітників фсб рф, які відвідували України з 13 по 15 грудня 2013 року, з 26 по 29 січня та з 20 по 21 лютого 2014 року. ОСОБА_32 організовував проживання працівників фсб рф на території Навчального центру ЦСО «А». Останній надавав вказівки підлеглим з моніторингу інформації в мережі Інтернет щодо подій на Євромайдані та передачі їх до фсб рф. Безпосередній контакт зі співробітниками фсб рф підтримували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

2. протокол огляду від 27.03.2014, в ході якого отримано та зафіксовано вміст офіційної електронної пошти ДКІБ СБУ «» із листуванням між ДКІБ СБУ та центром інформаційної безпеки фсб рф;

3. протокол огляду від 01.04.2014, в ході якого оглянуто та зафіксовано листування між ДКІБ СБУ та центром інформаційної безпеки фсб рф, зокрема пересилання на електронну скриньку ціб фсб рф файлів із посиланням на відеоматеріали, що були розміщені співробітниками ДКІБ СБУ на Інтернет-ресурсі YouTube.com на спеціально зареєстрованій для вказаної мети сторінці користувача під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_21 », текстових файлів, які містили публікації, що негативно висвітлювали потенційну Асоціацію та вступ України до ЄС.

Також в листуванні містяться інструкції ціб фсб рф для ДКІБ СБУ щодо змісту файлів та їх короткого опису з метою прискорення їх подальшої розсилки;

4. протокол огляду від 22-22 травня 2014 року, в ході якого оглянуто та зафіксовано сторінку користувача під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_21 » на Інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_20 , що використовувався співробітниками 4 відділу 2 управління ДКІБ СБУ з грудня 2013 по лютий 2014 року для передачі відеоматеріалів до ціб фсб рф та для їх подальшого розповсюдження;

5. висновок експерта КНДІСЕ за результатами проведення комплексної судової психологічно-лінгвістичної експертизи №11436/13615/14-32 від 31.10.2014, відповідно до якого у фрагментах текстів відеозаписів (скопійованих слідством зі сторінки під іменем « ІНФОРМАЦІЯ_21 » на Інтернет-ресурсі YouTube.com) наявні заклики та пропагандистські висловлювання, які можуть бути спрямовані на провокацію конфліктів між представниками різних політичних поглядів в Україні, розпалення недовіри між ними, що, загалом, може сприяти розв`язанню суспільно-політичних, ідеологічних, національних та територіальних конфліктів;

6. листи Департаменту контррозвідки СБУ від 04.06.2015 №2/2-22920 та від 11.06.2015 №2/6-24025 про системні візити співробітників фсб рф до України з грудня 2013 по лютий 2014 років, які планували заходи з силового припинення триваючих на той час протестних акцій. Безпосередній контакт зі співробітниками фсб рф підтримували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Надано переліки цих співробітників фсб рф;

7. лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.02.2015 №16/34 про перебування зазначених співробітників фсб рф в Україні у грудні 2013-лютому 2014 років;

8. протоколи допитів свідків співробітників СБУ ОСОБА_34 від 19.03.2014, 11.04.2014, 13.05.2014, ОСОБА_35 від 20.03.2014, 14.05.2015, ОСОБА_36 від 28.03.2014, ОСОБА_37 від 01.04.2014, 25.05.2015, ОСОБА_38 від 02.04.2014, 26.05.2015, ОСОБА_39 від 15.05.2015, ОСОБА_40 від 15.04.2014, ОСОБА_41 від 13.05.2014, 19.05.2015, ОСОБА_42 від 14.05.2014, ОСОБА_43 від 02.06.2014, ОСОБА_44 від 13.06.2014, ОСОБА_45 від 27.01.2014, які підтвердили описані вище обставини під час допиту.

Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації, що дає підставі вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років (особливо тяжкий злочин).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, оскільки відсутні докази того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та перебуває у міжнародному розшуку, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

05.11.2014 у кримінальному провадженні № 0000328 повідомлено про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 111 КК України (повідомлення про підозру скеровано поштою за відомими адресами проживання відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень).

Слідством встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не перебувають на контрольованій Урядом території України, їх точне місцезнаходження слідству не відоме, у зв`язку з чим останніх постановами слідчого від 05.11.2014 оголошено в регіональний, державний (міждержавний) та міжнародний розшук.

24.02.2015 у кримінальному провадженні № 0000328 повідомлено про підозру 20 співробітникам фсб рф, у т.ч. ОСОБА_19 , за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, а 22.03.2017 їм у кримінальному провадженні № 0001456 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Кримінальне провадження № 0001456 внесено до ЄРДР 13.07.2015 внаслідок виділення прокурором із кримінального провадження №0000328 копій матеріалів досудового розслідування в частині вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 та ОСОБА_64 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 22.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 до 12 місяців.

16.10.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, а також співробітникам фсб рф, громадянам рф ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_6 , ОСОБА_29 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України.

Слідством встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином рф, не перебуває на контрольованій Урядом території України, його точне місцезнаходження слідству не відоме, останній не прибуває за викликами слідчого, у зв`язку з чим останнього постановою слідчого від 16.10.2023 оголошено в державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативним підрозділам Служби безпеки України.

Відома слідству адреса проживання (перебування) ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 .

24.02.2022 російська федерація розпочала повномасштабну агресію проти України, що виключає можливість міжнародно-правову співпрацю з державною-агресором та виконання її компетентними органами запитів про міжнародно-правову допомогу, у т.ч. щодо вручення повісток про виклик, повідомлень про підозру, допиту підозрюваних тощо.

В газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик до слідчого підозрюваного ОСОБА_6 на 07.09.2023, 16.10.2023 та 17.10.2023.

Також повістку про виклик до слідчого на 16.10.2023 та 17.10.2023 на підставі ч. 2 ст. 135 КПК України скеровано до фсб рф за місцем проходження служби ОСОБА_6 , а також його захисникові в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України.

Однак, в зазначені у повістці час та дату, ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У свою чергу органом досудового розслідування згідно зі ст. 278, ч. 1, 3, 7 ст. 135 КПК України, вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, шляхом направлення такого повідомлення за місцем проходження ним служби у фсб рф, а також вручення його захисникові.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 161 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001456 від 13.07.2015 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1