Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/167/22, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Автономної Республіки Крим, мешканець АДРЕСА_1 , одружений, тимчасово не працюючий, раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2019 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 06 (шість) місяців, засуджений:

- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 29.05.2019.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по справі за проведення одорологічних експертиз № 157 від 26.07.2019 в розмірі 1626,85 грн; № 158 від 02.08.2019 в розмірі 1465,45 грн; дактилоскопічної експертизи № 3/195 від 15.08.2019 в розмірі 1099,07 грн.

Речові докази: сліди одорологічного походження з ручки дверей між кухнею та житловим приміщенням; з дверної ручки вхідних дверей; знятий із рукоятки ножа, змив речовини бурого кольору з вхідних дверей, розпаковану пачку цигарок з позначенням «Parker and Simpson (далі PS)» з 15 цигарками, пластмасову ємність з надписом «Рогань» з наявною рідиною, коробку від телефону марки «Еrgo F282» чорного кольору, стартовий пакет «Vodafone» без сім картки, кімнатний танок (лівий) з плямою речовини бурого кольору, 11 недопалків цигарок «Rothmans», один недопалок цигарки «PS», один недопалок цигарки без маркування, один недопалок цигарки «Rothmans» з нашаруванням речовини схожої на губну помаду, два недопалки цигарок «PS», три недопалки цигарок «Rothmans», вирізку з наволочки подушки зі слідами речовини бурого кольору, наволочку з подушки зі слідами бурого кольору, кімнатний тапок лівий зі слідами бурого кольору, проїзний документ на поїзд «Свалява-Ужгород»; майку трикотажну сірого

-2-

кольору, чорний светр трикотажний з капюшоном, светр сірого кольору, штани сірого кольору та труси чоловічі, які належали потерпілому ОСОБА_10 знищено; мобільний телефон марки «Bravis» чорного кольору із зарядним пристроєм до останнього, кухонний ніж залишено при матеріалах справи; мобільний телефон NOKIA 5228 чорного кольору з сім-карткою від «Водафон», спортивну куртку темно-синього кольору, штани темно синього кольору, чорну сумку зі шлейкою повернуто ОСОБА_6 .

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.

24.05.2019 приблизно о 15 год ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , скориставшись незамкненими на ключ вхідними дверима, незаконно проник у приміщення будинку АДРЕСА_3 , де пройшовши до спальної кімнати, діючи з прямим умислом направленим на позбавлення життя іншої особи, з мотивів помсти виниклої на ґрунті особистих неприязних стосунків, які склались під час досудового розслідування та судового розгляду вчиненого злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України з громадянином ОСОБА_10 , потерпілим у вказаній справі та, реалізовуючи виниклий прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останнього, скориставшись заздалегідь заготовленим ножем, наніс не менше 5-ти ударів в область шиї та при цьому здійснив поріз лівої кисті потерпілого ОСОБА_10 , який у той час спав, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області правої передньої бічної поверхні шиї та різаної рани лівої кисті, в результаті чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 232 від 19.08.2019, смерть громадянина ОСОБА_10 настала внаслідок колото-різаних ран шиї, міжхребетних дисків, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті; враховуючи умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп та характер трупних змін, можна допустити, що з моменту смерті і до судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_10 пройшло близько 100-108 годин, що вкладається в час події, яка мала місце 24.05.2019.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині з пошкодженням правої загальної сонної артерії та яремної вени, м`язів та органокомплексу шиї, міжхребетних дисків; рани в ділянці 1-го між пальцевого проміжку лівої кисті. Виникли дані ушкодження внаслідок ударної дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3 «п» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. При формуванні пошкоджень мала місце зміна положення предмету відносно травмованих ділянок тіла. Водночас, не виключена можливість виникнення чотирьох наскрізних пошкоджень в результаті дії предмету зсередини - в результаті дії його через уже сформоване вищеописане пошкодження зигзагоподібної форми.

Тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах правого боку ліктьового суглобу, зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна та зовнішньої поверхні правого колінного суглобу - виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі та не виключена можливість виникнення їх при падінні потерпілого з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття, як після надання тілу

-3-

прискорення так і без нього. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я, є прижиттєвими і не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.

В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 міг знаходитись як у вертикальному чи близькому до нього положенні так і у горизонтальному чи близькому до нього положенні.

ОСОБА_10 могло бути нанесено не менше 5-ти хаотично направлених ударів.

Ознак, які б свідчили про активне чи пасивне переміщення потерпілого або зміну пози трупа, при судово-медичному дослідженні не виявлено.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 виявлено 2,63 % етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові відносно живих осіб відноситься до середнього ступеню алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості, просить вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років. Вказує на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, вчинив нове, умисне, особливо тяжке кримінальне правопорушення. Обвинувачений вчинив вбивство потерпілого ОСОБА_10 з помсти, оскільки він був потерпілим в іншому кримінальному провадженні, за яким ОСОБА_6 було засуджено до позбавлення волі. ОСОБА_6 вину не визнав, не розкаявся, хоча своїми діями позбавив людину життя. Тому, призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, нівелює його відповідальність за вчинення особливо тяжкого злочину та являється несправедливим через його м`якість.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник- адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вироку суду від 11.02.2022 відносно ОСОБА_6 та призначити кримінальне провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що судом першої інстанції в якості доказу вини обвинуваченого, факту наявності в нього умислу на вбивство потерпілого та у якості обґрунтування обвинувального вироку покладено як доказ висновок експерта, проте, наведені висновки судових медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння. За таких обставин, висновок експерта не може бути належним доказом обставин вчинення злочину, наявності певного умислу обвинуваченого на вчинення злочину, а так само й винуватості обвинуваченого у вчиненні вбивства потерпілого. Висновки суду про те, що обвинувачений досить тривалий час умисно наносив множинні удари потерпілому, є нічим іншим, ніж припущенням суду та не підтверджується іншими прямими доказами. Стороною обвинувачення не було надано суду переконливих доказів того, що обвинувачений діяв з прямим умислом на вбивство потерпілого або свідомо припускав настання смерті. Допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказували на те, що потерпілий їм повідомляв про те, що йому погрожували за кілька днів до вбивства, однак хто саме, їм не відомо. Всі інші наведені докази,

-4-

в тому числі протоколи огляду місця події від 28.05.2019 та від 27.05.2019, протокол огляду предмета від 16.07.2019 є також припущеннями суду та не підтверджуються прямими доказами. Допущена судом неповнота дослідження доказів призвела до ухвалення судом вироку, в якому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду від 11.02.2022 скасувати та призначити кримінальне провадження до нового розгляду. Вважає, що судове слідство проведено однобічно та упереджено, доводи сторони захисту необґрунтовано відкинуто та нічим не спростовано, фактичні обставини перекручено. Розслідуванням його версії обставин події ніхто не займався, на спростування його показань жодних доказів стороною обвинувачення не надано, що посприяло помилковій оцінці судом. Сукупність зібраних доказів повинна містити достатність взаємозв`язку, внутрішнє переконання суду повинно ґрунтуватись на всебічному, неупередженому і повному розгляді, чого дотримано не було, тому вирок суду вважає незаконним.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказана особа належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, а клопотань про відкладення розгляду апеляційних скарг не заявляла.

Заслухавши доповідь судді про зміст вироку, доводи апеляційних скарг, промову прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення щодо апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника- адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів дійшла висновку, що жодна з апеляційних скарги не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідено до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-5-

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно, об`єктивно дослідив, правильно оцінив та призначив справедливий вид та міру покарання.

Вина ОСОБА_6 в умисному вбивстві підтверджується низкою доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження, які обґрунтовано враховано судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав, від дачі показань відмовився.

Незважаючи на заперечення вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що вона є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_10 . Їй відомо, що потерпілому за пару днів до смерті погрожували, хто саме погрожував їй не відомо.

Показаннями свідка ОСОБА_12 стверджується, що ОСОБА_13 телефонував їй вночі на суботу о четвертій годині ранку, і повідомив, що йому погрожують. Хто саме йому погрожував їй не відомо.

Свідок ОСОБА_14 показав, що працює таксистом, йому зателефонував його товариш ОСОБА_15 і повідомив, що потрібно приїхати і відвезти людину ( ОСОБА_6 ) в с. Стройне Свалявського району. На наступний день він знов відвозив ОСОБА_6 разом з дівчиною на вокзал у м. Мукачево.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він торгує речами на ринку по вул. Бородіна в м. Ужгороді з 08 до 17 год. ОСОБА_6 раніше він бачив, оскільки останній разом з дівчиною придбав у нього дешевий ніж з ручкою до 30 см, який призначений для кухонних потреб.

Свідок ОСОБА_17 показав, що працюючи таксистом і о 04 год ранку підвозив ОСОБА_6 , з яким ще були чоловік та жінка із супермаркету «Вопак», що біля ринку «Білочка», до ломбарду на пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді, на вул. Мукачівську та вул. Грушевського в м. Ужгороді, а потім на вокзал по вул. Станційній в м. Ужгороді. Під час поїздки чув їх розмову, що вони ніби мали намір здати телефон у ломбард.

Показаннями свідка ОСОБА_18 стверджено, що ОСОБА_6 є її знайомим, вони разом відпочивали на квартирі, їздили на «П`яний базар», де ОСОБА_6 щось придбав на відділі з ножами, батарейками, ліхтарями. Після чого ОСОБА_6 кудись поїхав. Наступного дня вони удвох поїхали у м. Свалява на одну добу, де ОСОБА_6 винайняв будинок.

Свідок ОСОБА_19 показав, що перед подією вбивства він відпочивав разом з ОСОБА_6 та ще двома дівчатами на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на квартирі, яку винайняли. Потерпілого ОСОБА_13 , який був знайомий йому, як потерпілий по іншому кримінальному провадженню, вони зустріли біля ломбарду в м. Ужгороді. ОСОБА_13 був у стані алкогольного сп`яніння, грубив ОСОБА_6 , який спитав у нього про стан його здоров`я, згодом ОСОБА_13 без зовнішнього впливу впав на дорогу, не втримавшись на ногах.

Показаннями свідка ОСОБА_22 стверджується, що близько обіду ОСОБА_6 сів до нього у машину і попросив його відвезти у с. Минай. Адресу ОСОБА_6 не

-6-

повідомив, а показував дорогу куди саме його потрібно відвезти. Зупинившись біля потрібного будинку, ОСОБА_6 вийшов з машини і зайшов у двір вказаного будинку. Будинок знаходився з правого боку, і був не дуже доглянутий. Після чого він поїхав.

Крім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 стверджується письмовими доказами, дослідженим в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду від 28.05.2019, згідно якого об`єктом огляду є приміщення житлової квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_23 . Під час огляду у присутності понятих було виявлено на простирадлі дивану два чеки-автобусні квитки, квитанцію про оплату та пластикову карту із стартового пакету «Водафон» без сім-картки та в кухонній кімнаті виявлено пакет документів, а саме рішення суду.

- протоколом огляду від 27.05.2019 та схемою до протоколу з фототаблицею, яким встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено труп чоловічої статті, який знаходився в горизонтальному положенні лежачи на спині, тулубом на дивані. Верхні кінцівки зігнуті в ліктьових суглобах кисті розташовані зверху на грудній клітці. Одягнутий у спортивний костюм сірого кольору з маркуванням «Nike», світер темно-синього кольору з капюшоном, футболку сірого кольору, штани сірого кольору та труси чоловічі;

- протоколом огляду предмета від 16.07.2019 з фото таблицями, згідно якого об`єктом огляду являється мобільний телефон «Нокіа», який був вилучений у підозрюваного ОСОБА_6 під час складання протоколу затримання особи. Під час детального огляду мобільного телефону встановлено, що на корпусі телефону по всій площині наявні дрібні подряпини. Під час зняття задньої кришки телефону знаходиться акумуляторна батарея NOKIA BL-5J сірого кольору. В місці де знаходилась батарея наявна наліпка де зазначено марку, модель та ІМЕІ мобільного телефону. ІМЕІ - НОМЕР_1 . Також, в місці де повинна знаходитись картка оператора мобільного зв`язку - знаходиться мобільного оператора «ВФ Україна» з маркуванням НОМЕР_2 . Під час включення мобільного телефону загрузилась операційна система. При перегляді медіа контенту встановлено, що в файловій системі відсутні будь-які медіа файли. Також, під час перегляду вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що журнал пустий. Під час перегляду теки «повідомлення», встановлено що в даному місці наявне одне смс-повідомлення від «Швабе» зі змістом « НОМЕР_3 » від 28.05.2019 о 15.27. Інших смс-повідомлень не виявлено. Під час набрання комбінації *#06# висвітлено ІМЕІ даного телефону НОМЕР_1 . Під час набрання комбінації *161# висвітлено мобільний номер картки мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_4 , тобто номер сім картки, яка знаходиться в мобільному телефоні;

- протоколом огляду документа (роздруківок з`єднань абонентів мобільного оператору «ВФ Україна» від 22.07.2019 та витягами з роздруківок з`єднань НОМЕР_4 підозрюваного ОСОБА_6 , НОМЕР_5 свідка ОСОБА_19 , НОМЕР_6 свідка ОСОБА_18 , НОМЕР_7 потерпілого ОСОБА_10 , згідно з яким проведено огляд диску DVD-R, на ноутбуку марки «Acer» в приміщенні кабінету № 24 СВ Ужгородського РВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородського району. В ході огляду встановлено, що в файловій системі даного диску знаходиться інформація оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», а саме роздруківки з`єднань абонентських номерів за період часу з 01.05.2019 по 14.06.2019, із зазначенням номерів з`єднаних абонентів (інформації про вхідні-вихідні дзвінки, SMS, MMS- повідомлення, GPRS-з`єднання, з`єднання переадресації) та ІМЕІ телефонів, якими при цьому користувалися, дати, часу і тривалості з`єднання, з прив`язкою на місцевості до базових станцій абонента та з прив`язкою на місцевості до базових станцій з`єднаних абонентів на час здійснення дзвінків. Даний оптичний комп`ютерний диск був

-7-

отриманий в результаті виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Оглядом встановлено, що в файловій системі оптичного диску знаходяться п`ять файлів формату «xlsx»: «НОМЕР_4», «НОМЕР_5»,» НОМЕР_6 », «НОМЕР_8», « НОМЕР_7 . Назва файлів відповідає номерам карток мобільного оператора абонентів, які фігурують в справі. Так, номер НОМЕР_4 - належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний номер НОМЕР_7 - належав потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний номер НОМЕР_8 - належить ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний номер НОМЕР_6 - належить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мобільний номер НОМЕР_5 - належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час відкриття файлу « НОМЕР_4 » за допомогою програми «Microsoft Excel» встановлено наступне: в даному файлі міститься таблиця в якій відображено роздруківки з`єднань абонентського номеру НОМЕР_4 за період часу з 01.05.2019 по 14.06.2019, із зазначенням номерів з`єднаних абонентів (інформації про вхідні-вихідні дзвінки, SMS, MMS- повідомлення, GPRS-з`єднання, з`єднання переадресації) та ІМЕІ телефонів, якими при цьому користувалися, дати, часу і тривалості з`єднання, з прив`язкою на місцевості до базових станцій оператора «ВФ Україна». Проведеним оглядом даного файлу встановлено, що з 20.05.2019 по 23.05.2019 о 19 год 10 хв, мобільний телефон ОСОБА_6 знаходився в с. Стройне Свалявського району Закарпатської області. Протягом цього часу ОСОБА_6 контактував з номерами: НОМЕР_5 , який належить свідку ОСОБА_19 , НОМЕР_9 , який належить свідку ОСОБА_18 , НОМЕР_8 , який належить свідку ОСОБА_24 . З 19 год 10 хв 23.10.2019 мобільний телефон ОСОБА_6 починає змінювати свої координати в напрямку м. Ужгорода, через населені пункти м. Свалява, м. Мукачево, м. Чоп, м. Ужгород. Маршрут руху та час співпадає з маршрутом руху поїзду № 829 «Свалява-Ужгород», проїзний документ, який був вилучений у ОСОБА_6 під час його затримання. О 22 год 23 хв мобільний телефон ОСОБА_6 знаходиться в м. Ужгороді. Під час приїзду в Ужгород, з мобільного номеру о 22 год 24 хв здійснюється перший дзвінок на номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_24 , далі, о 22 год 28 хв, здійснюється дзвінок на номер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_18 . З 22 год 28 хв 23.05.2019 по 05 год 08 хв 24.05.2019 мобільний телефон ОСОБА_6 знаходиться в зоні дії базових станцій «ВФ Україна» вул. Залізнична, 11 та Одеська м. Ужгород. О 05 год 20 хв мобільний телефон ОСОБА_6 знаходиться в зоні дії базової станції за адресою м. Ужгород, вул. Київська Набережна, 18. Далі мобільний телефон змінює своє розташування: 05 год 21 хв - м. Ужгород, вул. Петефі 47; о 06 год 02 хв - м. Ужгород, вул. Минайська, 38/80 (місце, де ОСОБА_6 вперше зустрів потерпілого ОСОБА_10 ), неподалік ломбарду в районі «Культосвітнього» училища); з 06 год 02 хв по 16 год 42 хв мобільний телефон ОСОБА_6 перебував без зв`язку. 24.05.2019 о 16 год 42 хв картка оператора ВФ Україна, яка належить ОСОБА_6 під`єдналась до мережі ВФ «Україна», до базової станції, яка знаходиться в АДРЕСА_5 (неподалік місця скоєння злочину АДРЕСА_3 ). 3 16 год 42 хв по 17 год 29 хв мобільний пристрій ОСОБА_6 знаходився в зоні дії базової станції, яка знаходиться в АДРЕСА_5 . Також, того ж дня о 17 год 29 хв, мобільний телефон ОСОБА_6 перемістився в зону дії базової станції, яка знаходиться в м. Ужгороді, вул. Минайська, 38/80 (училище Культури), неподалік від місця проживання свідка ОСОБА_19 24.05.2019 о 17 год 44 хв телефон змінює розташування до базової станції адресою АДРЕСА_6 . Дана базова станція охоплює площину, в якій розташований хостел за адресою АДРЕСА_7 (місце де підозрюваний ОСОБА_6 разом із свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_24 та ОСОБА_18 ,

-8-

тимчасово проживав після скоєння злочину). Протягом часу з 17 год 44 хв 24.05.2019 по 13 год 20 хв 26.05.2019, мобільний телефон ОСОБА_6 знаходився неподалік місця їхнього проживання (хостел за адресою АДРЕСА_7 ), та змінював своє розташування декілька разів на незначні відстані. 26.05.2019 о 14 год 59 хв мобільний телефон підозрюваного знаходиться в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку м. Ужгород, вул. Залізнична, 11 (в районі автовокзалу). Після даного часу мобільний пристрій починає змінювати своє розташування на значні відстані в напрямку с. Стройне, Свалявського району через населені пункти: смт Середнє, с. Чинадієво, с. Драчино, м. Свалява, с. Стройне. О 19 год 11 хв того ж дня мобільний пристрій підозрюваного знаходиться в зоні дії базової станції оператора в с. Стройне Свалявського району. Знаходиться без руху до 28.05.2019 до 13 год 32 хв. Після вказаного часу починає змінювати рух на значні відстані в напрямку м. Свалява, с. Великі Комяти Виноградівського району, с. Білки Іршавського району, м. Хуст, с. Рокосово, с. Біла Церква Рахівського району, с. Великі Бички Рахівського району (19 год 51 хв). В даному місці ОСОБА_6 було виявлено працівниками поліції. За результатами огляду файлу «НОМЕР_4» було зроблено витяг з таблиці та долучено до протоколу огляду.

Окрім того, з переглянутого файла «НОМЕР_5», тобто роздруківки з`єднань свідка ОСОБА_19 встановлено, що останній контактував з підозрюваним ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_18 та ОСОБА_24 . В час скоєння вбивства тобто 24.05.2019 о 15 год, мобільний пристрій ОСОБА_19 знаходився в зоні дії базової станції за адресою АДРЕСА_8 . До протоколу долучено витяг за 24.05.2019.

Також, з переглянутого файлу «НОМЕР_6», тобто роздруківки з`єднань свідка ОСОБА_18 встановлено, що остання контактувала з підозрюваним ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_24 . В час скоєння вбивства тобто 24.05.2019 о 15 год мобільний пристрій ОСОБА_18 знаходився в зоні дії базової станції за адресою АДРЕСА_9 , що співпадає з її показаннями.

З переглянутого файлу «НОМЕР_8», тобто роздруківки з`єднань свідка ОСОБА_24 встановлено, що остання контактувала з підозрюваним ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . В час скоєння вбивства тобто 24.05.2019 о 15 год, мобільний пристрій ОСОБА_24 знаходився в зоні дії базової станції за адресою АДРЕСА_9 , що співпадає з її показаннями.

Окрім того, з проведеного огляду файлу « НОМЕР_7 » тобто роздруківки з`єднань потерпілого ОСОБА_10 , який був вбитим за місцем свого проживання встановлено, що потерпілий востаннє контактував 24.05.2019 о 08 год 27 хв з мобільним номером НОМЕР_10 , тривалість розмови 2 хв 13 сек. Після даного часу о 22 год 08 хв мобільний пристрій потерпілого виключається.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.05.2019 зі свідком ОСОБА_18 стверджується, що 23.05.2019 вона прибула за адресою АДРЕСА_6 , до під`їзду 1, квартири на 4 поверсі, де її зустріли ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 та ОСОБА_27 , з якими відпочивала до 05 год 30 хв 24.05.2019. Далі вони пішли до ломбарду, щоб здати мобільний телефон, після чого повернулись до вищевказаної квартири. 24.05.2019 близько 10 год вони виїхали з орендованої квартири і ще у дворі за вказаною адресою вживали спиртні напої. Після чого група у повному складі поїхала за запропонованим маршрутом свідка ОСОБА_18 , де свідок показала місце здачі ОСОБА_6 та ОСОБА_19 мобільного телефону, який належав ОСОБА_6 до ломбарду, що по вул. Грушевського, за що останній отримав 2100 грн. Після чого вони повернулись до таксі, та поїхали до орендованої квартири, однак по дорозі вони побачили потерпілого ОСОБА_10 , де ОСОБА_6 та ОСОБА_19 вчинили з ним сварку. Через деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_19 повернулись до автомобіля і в салоні ОСОБА_6 сказав, що «він його завалить». Повернувшись до квартири,

-9-

вона разом з ОСОБА_6 пішли до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де сіли у таксі та поїхали на ринок «П`яний базар», де ОСОБА_6 придбав ніж, однак куди він його поклав вона не бачила. Після чого вони поїхали до місця проживання ОСОБА_19 , що за адресою АДРЕСА_10 , де ОСОБА_6 сказав їй піднятись до квартири, яка знаходилась на 9 поверсі, а сам зачекає її внизу. Піднявшись до квартири, де нікого не було, вона повернулась вниз, однак ОСОБА_6 там уже не було. Вона пішла до «П`яного базару», ломбарду «Скарбниця», однак ОСОБА_6 не знайшла. Далі пішла в сторону «Океану», де зустріла ОСОБА_24 та ОСОБА_28 , з якими зайшла до «Державної національної лотереї», де грали. Через деякий час їй зателефонував ОСОБА_6 та запросив їх до ОСОБА_19 , який мешкав за адресою АДРЕСА_10 , однак вони відмовились, попросивши щоб вони їх забрали на таксі. Під`їхавши на таксі, ОСОБА_6 сидів у автомобілі спереду, вона повідомила ОСОБА_19 про куплений ОСОБА_6 ніж, після чого вони всі поїхали за адресою АДРЕСА_7 , де орендували квартиру (два номера). Перебуваючи у кімнаті, ОСОБА_6 повідомив їй про те, що «все зробив, по красотє», скоро побачиш по телевізору мене». Наступного дня, 25.05.2019 під час обіду ОСОБА_6 повідомив, що у нього на одязі є сліди крові, які треба вивести. Далі вони здали квартиру, повернулись до ОСОБА_19 , забрали речі і поїхали о 16 год 30 хв 25.05.2021 на автобусі в м. Свалява.

Протоколом огляду від 01.06.2019, з якого слідує, що об`єктом огляду були речі (одяг) потерпілого ОСОБА_10 , а саме: футболка трикотажна сірого кольору, светр спортивний сірого кольору, светр трикотажний чорного кольору з капюшоном, штани спортивні сірого кольору, чоловічі труси. Під час ретельного огляду було виявлено у верхній частині футболки та трикотажного светра плями бурого кольору схожі на кров.

Протоколом огляду місця події від 29.05.2019, який проводився в приміщенні моргу ЗОКЛ ім. Новака за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в ході якого було вилучено одяг, який знаходився на тілі потерпілого ОСОБА_10 , а саме светр спортивний сірого кольору, светр трикотажний чорного кольору, футболки сірого кольору, труси, штани чорного кольору.

Протоколом огляду документу (відеозапису) від 18.06.2019 та фотоматеріалів доданих до протоколу, встановлено що камера направлена на круговий рух вул. Грушевського Минайська. У верхньому лівому куті міститься позначка «Hrushevskogo Wat», в правому верхньому куті міститься позначка дати та часу, а саме початок відеозапису починається «24.05.2019» о 05:39 год. Даний відеозапис закінчується о 06:13. Камера направлена на пішохідний регульований перехід з світлофорним об`єктом, який на момент відеозапису не працював. О 05 год 58 хв 15 секунд на даному відео помітно, як особа, ззовні схожа на потерпілого ОСОБА_10 , переходить дорогу на пішохідному переході зі сторони «Культосвітнього училища» до магазину «Ватсон». О 06 год 05 хв особа, ззовні схожа на ОСОБА_10 , переходить дорогу на направляються в напрямку «Культосвітнього училища». Дана особа вдягнена в сіру куртку та сірого кольору штани, під курткою темний одяг. О 06 год 06 хв з провулку, де знаходиться ломбард, виїжджає червоний автомобіль служби таксі «Форд фієста», на українській реєстрації, номерний знак якого не вдається розпізнати. О 06 год 07 хв 03 секунди зі сторони вул. 8-го Березня проїжджає автомобіль «Форд Фієста» червоного кольору, який перед тим виїжджав з ломбарду. В той момент біля бікборду «Лазерна епіляція», стоїть особа схожа на потерпілого ОСОБА_10 , повернута правою боковою частиною тіла до проїзної частини. О 06 год 08 хв автомобіль «Форд Фієста» червоного кольору повертається у провулок, де знаходиться ломбард. Відразу після заїзду автомобіля «Форд Фієста» зі сторони ломбарду виходить особа, яка схожа на ОСОБА_6 , яка одягнена в спортивний костюм синього кольору з надписом «FILZ». Після того, о 06 год 08 хв 42 сек. особа схожа на потерпілого ОСОБА_10 , переходить знову дорогу на пішохідному переході та направляється до особи,

-10-

ззовні схожої на ОСОБА_6 . Підійшовши ближче, вони один одному жмуть руки та відходять за бікборд, де відеозапис не охоплює. О 06 год 10 хв 17 сек. особа, ззовні схожа на ОСОБА_10 , падає спиною на землю. О 06 год 11 хв з провулку, де знаходиться ломбард, виїжджає автомобіль червоного кольору «Форд Фієста». О 06 год 12 хв проїзну частину дороги переходить особа, ззовні схожа на ОСОБА_10 та направляється в сторону «П`яного базару». Окрім того, протоколом огляду документу (відеозапису) від 19.06.2019 та фотоматеріалів, встановлено, що камера направлена на будинок АДРЕСА_11 та охоплює проїзну частину даної вулиці. У верхньому лівому куті міститься позначка дати та часу, а саме початок відеозапису починається «24.05.2019» о 13:47 год. Даний відеозапис закінчується о 16:52. О 14 год 49 хв 27 сек. на відеозаписі видно як в напрямку будинку 74 (де скоєно злочин) рухається автомобіль служби таксі білого кольору марки «Опель Астра», типу комбі. На відеозаписі прослідковується, що на передньому пасажирському сидінні сидить особа з білим позначенням на верхньому одязі, окрім цього, заднє праве скло напівопущене та помітно, що з правого боку ззаду немає пасажирів. Даний автомобіль співпадає з автомобілем свідка ОСОБА_22 , який в той день, таксуючи, підвозив ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_3 . О 14 год 52 хв 34 сек. чітко видно, як вказаний автомобіль їде в зворотному напрямку без пасажирів до автобусної зупинки «Минай», на номерному знаку прослідковується закінчення, а саме символи «КН».

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 327 від 17.07.2019 та таблиці до нього стверджується, що кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО; кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО; у всіх слідах на тапку з лівої ноги (об. № 1, 2), наволочці (об. № 3, 4) та вирізці тканини з наволочки (об. № 5, 6), вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО отримані наступні результати: на тапці з лівої ноги виявлений тільки антиген Н (об. № 1, 2), отже, кров у об. № 1, 2 могла походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Не виявлення антигену А у об. № 1, 2 дозволяє виключити можливість походження крові у цих слідах від підозрюваного ОСОБА_6 . У об. № 3, 4 на наволочці та об. № 5, 6 на вирізці тканини з наволочки виявлені антигени А і Н, отже, кров у об. № 3-6 могла походити від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н. в тому числі від підозрюваного ОСОБА_6 і О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , шляхом її змішування, при умові наявності у підозрюваного тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 339 від 24.07.2019 та таблицею до нього стверджується, що кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У всіх слідах на футболці (об. № 1-5) та светрі (об. № 6, 7) потерпілого ОСОБА_10 знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО отримані наступні результати: у об. № 1, 2, 4, 5 на футболці виявлений тільки антиген Н, отже, кров у об. № 1, 2, 4, 5 могла походити від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Не виявлення антигену А у об. № 1, 2, 4, 5 дозволяє виключити можливість походження крові у цих слідах від ОСОБА_6 . У об. № 3, 6, 7 на светрі виявлені антигени А і Н,

-11-

отже, кров у об. № 3, 6, 7 могла походити від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_6 і О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , шляхом її змішування, при умові наявності у підозрюваного тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Висновком судово-психіатричного експерта № 117 від 29.08.2019 підтверджено, що ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає на даний час.

Протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_22 від 01.06.2019 стверджується, що 24.05.2019 ОСОБА_22 знаходився в автомобілі на стоянці біля готелю «Закарпаття», до нього підійшов чоловік з чорним волоссям на голові, одягнутий у спортивний костюм з сумочкою чорного кольору і запитав чи він вільний. Сказавши, що він вільний, чоловік сів на переднє праве пасажирське сидіння автомобіля та повідомив про необхідність їхати за адресою АДРЕСА_3 . Під`їхавши, пасажир за декілька метрів до будинку сказав зупинитись та висадити його. Після того, як пасажир розрахувався, він поїхав далі по напрямку руху для того, щоб розвернутись. Однак він побачив, як його пасажир самостійно відчинив хвіртку та зайшов на територію подвір`я. Після того, як він здійснив розворот і проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_3 , пасажира на подвір`ї не було.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2019, яким встановлено, що свідок ОСОБА_29 показала на ОСОБА_6 , як на особу, яка проживала в готелі по АДРЕСА_7 з 24.05.2019 по 26.05.2019.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2019, яким стверджується, що свідок ОСОБА_17 показав на ОСОБА_6 , як на особу, якій він 24.05.2019 надавав послуги таксі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2019, яким стверджується, що свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка користувалась послугами таксі 24.05.2019 та яку він підвозив з м. Ужгорода до с. Минай, на вул. Борканюка.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2019, яким стверджується, що свідок ОСОБА_16 упізнав ОСОБА_6 , як особу, яка кілька днів потому придбавала на ринку «П`яний базар» в м. Ужгороді ніж.

Висновком судово-одорологічної експертизи № 157 від 26.07.2019 з фотоілюстраціями до нього стверджується, що на марлевих серветках наданих на дослідження, які накладалися та вилучались за адресою: АДРЕСА_2 , в ході огляду місця події 27.05.2019, з ручки дверей між кухнею та спальною кімнатою, та внутрішньої ручки вхідних дверей - наявні запахові сліди придатні для ідентифікації особи. На запахових слідах вилучених з ручки дверей між кухнею та спальною кімнатою та з внутрішньої ручки вхідних дверей - наявні запахові сліди, залишені ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_10 , чиї порівнювальні зразки надані на дослідження.

Висновком судово-медичної експертизи № 232 від 19.08.2019 стверджується, що смерть громадянина ОСОБА_10 настала внаслідок колото-різаних ран шиї з пошкодженням правої загальної сонної артерії та яремної вени, м`язів та органокомплексу шиї, міжхребетних дисків, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні вище описаних ушкоджень, шоковими змінами в нирках та малокрів`ям в внутрішніх органах, а також даними додаткових методів дослідження. Враховуючи умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп, та характер трупних змін, можна допустити, що з моменту

-12-

настання смерті і до моменту судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_10 пройшло близько 100-108 годин. При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_10 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині з пошкодженням правої загальної сонної артерії та яремної вени, м`язів та органокомплексу шиї, міжхребетних дисків; рани в ділянці 1-го між пальцевого проміжку лівої кисті. Виникли дані тілесні ушкодження внаслідок ударної дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (п) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень «затвердженнях наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. При формуванні пошкоджень мала місце зміна положення предмету відносно травмованих ділянок тіла. Водночас, не виключена можливість виникнення 4-х наскрізних пошкоджень в результаті дії предмету зсередини - в результаті дії його через уже сформоване вищеописане пошкодження зигзагоподібної форми. Тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах правого ліктьового суглобу, зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна та зовнішньої поверхні правого колінного суглобу - виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі та не виключена можливість виникнення їх при падінні потерпілого з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття, як після надання тілу прискорення так і без нього. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень «затвердженнях наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, є прижиттєвими і не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 міг знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього положенні так і в горизонтальному до нього положенні. ОСОБА_10 могло бути нанесено не менше 5-ти хаотично направлених ударів. Ознак, які б свідчили про активне чи пасивне переміщення потерпілого або зміну пози трупа, при судово-медичному дослідженні не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_10 виявлено - 2,63 % етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові відносно живих осіб, відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння.

Протоколом затримання ОСОБА_6 від 29.05.2019, яким стверджено, що ОСОБА_6 був затриманий о 18 год 30 хв на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 29.05.2019 та під час його обшуку було виявлено та вилучено проїзний документ на потяг «Свалява-Ужгород», мобільний телефон марки «Нокія» 5228 чорного кольору з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон»; спортивну куртку та штани темно-синього кольору; чорну сумку зі шлейкою. Також ОСОБА_6 було ознайомлено з підставами затримання та правами й обов`язками затриманого, жодних зауважень з цього приводу від ОСОБА_6 не поступило.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати

-13-

значення для справи, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що у діях ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а тому доводи сторони захисту, викладені у поданих апеляційних скаргах щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необґрунтованими і такі відхиляє.

Твердження сторони захисту про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та наведеними вище письмовими доказами.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному правопорушенні, а тому судом показання вказаних свідків обгрунтовано визнано правдивими та такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

До того ж підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а під час апеляційного розгляду обвинуваченим та його захисником не наведено доводів, які б давали колегії суддів підстави вважати, що вказані свідки давали показання у суді першої інстанції з метою обмови обвинуваченого ОСОБА_6 .

Доводи сторони захисту про те, що під час досудового розслідування вказані свідки давали показання під тиском працівників поліції та перебували в стані наркотичного сп`яніння, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані свідки були допитані в судовому засіданні, тому суд мав можливість безпосередньо переконатись у правдивості їх показань.

На переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі із дотриманням вимог кримінального процесуального закону та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Діяння ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту в апеляційних скаргах, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в апеляційної скарги обвинуваченого про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними і такі апеляційним судом відхиляються.

-14-

Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність в ОСОБА_6 умислу на вчинення вбивства потерпілого, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального і кримінального процесуального законів з огляду на таке.

За нормативним визначенням умисне вбивство ч. 1 ст. 115 КК України з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

Як правильно зазначив суд у вироку, питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямий умисел має місце, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

З суб`єктивної сторони дії обвинуваченого охоплюються умисною формою вини (непрямим умислом). Вказана позиція слідує з огляду на характер та локалізацію ударів, які заподіювались виключно у голову (життєво важливу частину тіла), з достатньою силою, неодноразово, кулаками та ногою, що свідчить про можливість у обвинуваченого передбачити суспільно небезпечні наслідки вчиненого діяння, хоча і за відсутності бажання настання цих наслідків, але за можливості свідомо припустити їх настання.

Відмінність непрямого умислу від прямого є саме у вольовій ознаці - при прямому умислі особа бажає настання суспільно небезпечного наслідку як основного або проміжного результату (мети), а при непрямому - воля особи не спрямована на досягнення такого наслідку, вона його не бажає, але все ж свідомо допускає його настання. Якщо при прямому умислі особа передбачає наслідки як можливий або як неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, то при непрямому умислі вона передбачає тільки можливість (ймовірність) настання таких наслідків.

Висновком судово-медичної експертизи № 232 від 19.08.2019 стверджується, що смерть громадянина ОСОБА_10 настала внаслідок колото-різаних ран шиї з пошкодженням правої загальної сонної артерії та яремної вени, м`язів та органокомплексу шиї, міжхребетних дисків, що призвело до масивної зовнішньої кровотечі та розвитку шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні вище описаних ушкоджень, шоковими змінами в нирках та малокрів`ям в внутрішніх органах, а також даними додаткових методів дослідження. Враховуючи умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп, та характер трупних змін, можна допустити, що з моменту

-15-

настання смерті і до моменту судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_10 пройшло близько 100-108 годин. При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_10 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині з пошкодженням правої загальної сонної артерії та яремної вени, м`язів та органокомплексу шиї, міжхребетних дисків; рани в ділянці 1-го між пальцевого проміжку лівої кисті. Виникли дані тілесні ушкодження внаслідок ударної дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран в ділянці передньої поверхні з переходом на праву бічну поверхню шиї в середній третині стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (п) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень «затвердженнях наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. При формуванні пошкоджень мала місце зміна положення предмету відносно травмованих ділянок тіла. Водночас, не виключена можливість виникнення 4-х наскрізних пошкоджень в результаті дії предмету зсередини - в результаті дії його через уже сформоване вищеописане пошкодження зигзагоподібної форми.

Вказаний висновок експерта є чітким і логічним, дає відповіді на поставлені питання і обґрунтовано визнаний судом належним та допустимим доказом.

Окрім того, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджується, що потерпілому ОСОБА_10 за кілька днів до вбивства погрожували.

Також встановлено, що ОСОБА_6 був раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2019 за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років 06 (шість) місяців, в даному кримінальному провадженні потерпілим був визнаний ОСОБА_10 .

Таким чином, наявні достатні підстави стверджувати, що між потерпілим та обвинуваченим існували тривалі неприязні відносини, які виникли під час досудового розслідування та судового розгляду вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тому суд вважає, що помста стала мотивом вчинення цього кримінального правопорушення.

Більш того, про наміри вбити потерпілого ОСОБА_10 повідомила свідок ОСОБА_18 під час проведення слідчого експерименту від 29.05.2019, якій ОСОБА_6 повідомив, що «порішить» потерпілого, а вже після вчинення злочину, знаходячись в номері за адресою м. Ужгород, вул. Кармелюка, ОСОБА_6 хизувався вчиненим, зазначивши, що «все зробив, по красотє, скоро побачиш по телевізору мене».

Також колегія суддів зауважує, що умисне вбивство може бути вчинено не лише з прямим умислом, але й непрямим умислом, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. Таким чином, вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство. Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і у випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоду потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка фактично настає.

При цьому, умисне нанесення ушкоджень у життєво важливі органи потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство.

Згідно роз`яснень які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок злочинної

-16-

самовпевненості необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настання відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якість, конкретні обставини, які могли б його відвернути), а вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості - від невинного заподіяння шкоди (коли особа не передбачала настання відповідних наслідків, не повинна була і (або) не могла його передбачати).

Зважаючи на те, що між обвинуваченим та потерпілим існували тривалі неприязні відносини, які з огляду на засудження ОСОБА_6 за вчинення особливо тяжкого злочину, де потерпілим був визнаний ОСОБА_10 , в подальшому переросли в бажання помсти, ОСОБА_6 скориставшись послугами таксі, прибув до помешкання потерпілого, де через незамкнені на ключ вхідні двері, незаконно проник у приміщення будинку та, пройшовши до спальної кімнати, скориставшись заздалегідь заготовленим ножем, наніс сплячому потерпілому не менше 5 ударів в область шиї (життєво важливого органу), від яких останній помер на місці, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Стосовно кількості ударів та тривалості їх нанесення, що в своїй скарзі оскаржує захисник, то судом було досліджено висновки експерта, та встановлено, що потерпілому ОСОБА_10 нанесено не менше 5 ударів, чітко вказано ділянки нанесення та механізм, від яких потерпілий помер. Тому зазначені у вироку кількість, локалізація ударів та характер їх нанесення не викликають жодного сумніву у колегії суддів.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що його версію обставин події ніхто не перевіряв, на спростування його показань жодних доказів стороною обвинувачення не надано, що посприяло помилковій оцінці судом, колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки будучи допитаним судом першої інстанції ОСОБА_6 від дачі показань, відмовився, жодної версії про обставини події, яка мала місце 24.05.2019 не повідомляв.

Таким чином, суд правильно встановив обставини кримінального правопорушення та виклав їх у вироку. Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені ОСОБА_6 дії, які обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене не кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

-17-

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, в тому числі і матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання зазначених вимог закону дотримався у повному обсязі, і підстав для скасування вироку в цій частині, за доводами апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти життя людини, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також в повній мірі враховано як відсутність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставини, так обставини, що обтяжують покарання винного. Судом також враховано особу винного, який ніде не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України. При його визначенні, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки, які від нього настали у вигляді смерті людини, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і призначив покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, яке за своїм видом та розміром, слід вважати справедливим.

Відтак, доводи прокурора про те, що при призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки та особу винного, внаслідок чого призначив ОСОБА_6 покарання, яке являється несправедливим через його м`якість, з огляду на вищенаведене, є безпідставними, оскільки судом при призначенні покарання ОСОБА_6 вимог кримінального Закону не порушено, а тому такі доводи відхиляються.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш суворого покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, повно і достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Тому, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання.

Колегія суддів вважає, що на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засідання, судом першої інстанції з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини, які могли мати істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі щодо призначеного покарання.

Спростовуючи доводи сторони захисту про відсутність прямих доказів винуватості ОСОБА_6 через відсутність предмету, яким було вчинено вбивство потерпілого ОСОБА_10 , апеляційний суд відхиляє, оскільки доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтується не виключно на прямих доказах, а на аналізі сукупності усіх доказів, які в цілому вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб та обстановку вчинення кримінального правопорушення, на підставі чого можна зробити висновок про причетність тої чи іншої особи до такого кримінального правопорушення чи ні.

Твердження адвоката ОСОБА_7 про ненадання судом належної оцінки показанням свідків, спростовуються змістом судового рішення, у якому детально описано, які саме обставини підтверджують свідки. Більше того, суд першої інстанції

-18-

встановив, що показання всіх допитаних свідків узгоджуються з сукупністю інших письмових доказів і не суперечать їм, з чим погоджується і колегія суддів. До того ж свідків було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Більш того, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується (ч. 3 ст. 404 КПК).

Судовий розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося в суді першої інстанції, оскільки це суперечить основним засадам кримінального провадження.

Повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду.

Колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки стороною захисту не вказується, у чому саме полягає неповнота або порушення дослідження доказів під час судового розгляду в суді першої інстанції. При цьому незгода з оцінкою доказів, яку здійснив суд першої інстанції, не є підставою для повторного дослідження доказів.

Посилання захисника на те, щопротоколи огляду місця події від 28.05.2019 та від 27.05.2019, протокол огляду предмета від 16.07.2019 є також припущеннями суду та не підтверджуються прямими доказами, колегія суддів уважає суб`єктивними, оскільки вони фактично пов`язані з незгодою оцінки, яку надав їм суд першої інстанції, тому дані доводи до уваги не приймаються і такі відхиляються.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального права а також закону України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні при його перегляді судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому відсутні підстави для безумовного скасування або зміни вироку.

З наведених підстав, апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 та прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2022 щодо ОСОБА_30 , - без змін.

На ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді