Справа № 362/7965/23
Провадження № 1-кп/362/768/23
ВИРОК

Іменем України

12.12.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000969 від 04.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, працює без укладення трудової угоди різноробом, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання таких наслідків, вчинив систематичне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 .

Зокрема 17.02.2023 близько 23:10 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та штовханні, чим міг завдати шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої. За це постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 07.06.2022 близько 19:30 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за вищезазначеною адресою, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме кидався в бійку та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 24.04.2022 близько 19:15 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за вищезазначеною адресою вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 а саме висловлював словесні образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 06.08.2022 близько 20:40 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за вищезазначеною адресою вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, а саме висловлював словесні образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того 22.09.2022 близько 21:30 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за вищезазначеною адресою вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, зокрема висловлював словесні образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2022. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, ОСОБА_4 , ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на шлях виправлення не став та систематично, не менше одного разу на місяць, знаходячись за місцем проживання у квартирі , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчиняє відносно своєї дружини ОСОБА_5 з якою спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, з особистих мотивів, фізичне та психологічне насильство, що призвело до виникнення негативних наслідків у її психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості, крім того, домашнє насильство з боку ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу вчинення. Пояснив, що тривалий час конфліктував з дружиною, з якою разом проживає. Зараз їхні стосунки покращилися. Розуміє що вчиняв неправильно, щиро кається, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд суворо не карати обвинуваченого.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного і психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, працює без укладення трудової угоди, раніше не судимий.

Отже, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжуює покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої особи.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, наявності обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, особи винного, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, позицій прокурора і потерпілої, які висловлені у судових дебатах, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 належить призначити покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, які полягають у виконанні обвинуваченим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1