ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 707/2126/19

провадження № 51-5204 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 23 січня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 Кримінального кодексуУкраїни (далі - КК України).

Змістсудовихрішеньівстановленісудамипершоїтаапеляційноїінстанційобставини

За ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2022 року кримінальне провадження № 0000102 від 23 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_9 та представник ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_11 , подали апеляційні скарги.

Черкаський апеляційний суд ухвалою від 30 травня 2023 року закрив апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_9 і представника ОСОБА_10 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_11 , на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_8 у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Вимогитаузагальненідоводиосіб, якіподали касаційніскарги

У поданій касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування поданої касаційної скарги зазначає, що апеляційний суд:

· не звернув уваги на заяву дружини обвинуваченого ОСОБА_8 , який помер, про продовження розгляду кримінального провадження з метою реабілітації останнього;

· за наявності суперечливої позиції захисника та дружини обвинуваченого не переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до вимог глави 31 розділу VКПК України за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої та не дотримався вимог ст. 22 КК України;

· закрив апеляційне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого всупереч положенням п. 1 ч. 1 ст. 3 та ст. 525 КПК України і зробив помилкове посилання на правову позицію, викладену в ухвалі Об`єднаної палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к.

Вважає, що ухвала апеляційного суду є немотивованою та не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

Від адвоката ОСОБА_6 надійшли заперечення, у яких вона просила касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.

Позиціїучасниківсудовогопровадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу та просив скасувати ухвалу апеляційного суду.

Адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення касаційної скарги, просила ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.

МотивиСуду

Заслухавшидоповідьсудді, обговорившидоводи, наведенівкасаційнійскарзі, перевірившиматеріаликримінальногопровадження, колегіясуддівдійшлатакихвисновків.

Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Так, забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення є однією з основних засад судочинства. Ці правові норми конкретизовано в пунктах 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, де вказано, що зміст і форма кримінального провадження повинні узгоджуватися з загальними засадами кримінального провадження, в тому числі і з забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що в судах першої та апеляційної інстанції перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 128 КК України. Захист інтересів ОСОБА_8 здійснювала адвокат ОСОБА_6 .

Так, під час судового розгляду в суді першої інстанції захисник ОСОБА_6 звернулася із заявою, в якій просила закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

За наслідками судового розгляду Черкаський районний суд Черкаської області ухвалою від 17 лютого 2022 року закрив вказане кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись із цим рішенням, прокурор ОСОБА_9 та представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, у яких просили апеляційний суд скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. У вказаних скаргах доводи прокурора та представника потерпілої фактично зводилися до незгоди з обрахуванням судом строків досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , що було підставою для закриття кримінального провадження.

На вказані апеляційні скарги захисник ОСОБА_6 направила суду свої заперечення, у яких зазначила, що ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам КПК України. Водночас просила апеляційні скарги прокурора і представника потерпілого залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що в ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_12 (дружина ОСОБА_8 ) та її представник ОСОБА_6 звернулися до апеляційного суду з заявою, в якій повідомили про смерть ОСОБА_8 , а також порушували питання про продовження розгляду кримінального провадження з метою реабілітації померлого. При цьому до вказаної заяви було додано свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , яким підтверджується те, що смерть останнього настала приблизно 02 січня 2023 року (т. 3, а. п. 70).

Водночас апеляційний суд, приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, у своєму рішенні, констатував, що після закриття кримінального провадження місцевим судом ОСОБА_8 не є засудженим чи виправданим, його винуватість чи невинуватість не встановлена судовим рішенням, оскільки кримінальне провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, апеляційний суд зауважив, що смерть обвинуваченого ОСОБА_8 робить апеляційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим. Через те, що кримінальне провадження було закрито, відсутні підстави для його продовження з метою реабілітації обвинуваченого.

При цьому, цей суд також врахував, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції закрив кримінальне провадження на виконання вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт був направлений до суду після закінчення строку досудового розслідування.

Разом з тим, відповідно до пунктів 10, 24 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, яке включає в себе також і провадження з перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

Згідно з частинами 1 - 3, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Як установлено ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Частиною 7 ст. 284 КПК України визначено, якщо обставини, передбачені пунктами 5 - 9-1 ч. 1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 ч. 2 цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У пункті 5 ч. 1 ст. 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження припиняється у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Положеннями ст. 417 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються: короткий зміст вимог, викладених в апеляційній скарзі; встановлені цим судом обставини з посиланням на докази; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; в резолютивній частині ухвали цього суду зазначаються висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.

Отже, КПК України не встановлює вимог про закриття кримінального провадження апеляційним судом без виконання приписів ст. 419 КПК України у випадку, коли смерть обвинуваченого настала після ухвалення судом першої інстанції виправдувального вироку.

За наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції зобов`язаний постановити ухвалу та прийняти рішення, передбачене одним із пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 407 КПК України з урахуванням вимог статей 284, 417 КПК України.

Такі висновки узгоджуються з послідовною практикою Верховного Суду, наприклад, у справах № 606/2306/21, 569/12727/13-к та висновком Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у справі № 710/466/16-к.

Однак апеляційний суд не дотримався вказаних вимог, не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора та законного представника потерпілого, не надав на них ґрунтовних відповідей, чим порушив положення статей 370, 419 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд, постановивши рішення про закриття апеляційного провадження, не виконав вимог статей 370, 404, 419 КПК України, не перевірив і не надав відповіді на доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої, які заперечували наявність підстав для закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на положення ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційному суду з урахуванням викладеного необхідно розглянути апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої по суті та прийняти рішення, передбачене одним із пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 407 КПК України з урахуванням вимог статей 284, 417 КПК України. До виконання вказаних вимог розгляд доводів щодо реабілітації ОСОБА_8 наразі є передчасним.

На підставі викладеного, Суд доходить висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

У ході нового розгляду апеляційному суду слід урахувати наведене, повно та всебічно перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, і прийняти законне й обґрунтоване судове рішення з урахуванням вимог статей 284, 404, 417, 419 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 30 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2