Справа № 308/9269/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого у кримінальному провадженні № 0000853 - старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 за погодженням прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та востаннє, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 год. 19.02.2023 строком на 90 діб.

Однак, 29.04.2023 приблизно о 06 годині 55 хвилині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні палати інтенсивної терапії КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини злежностей» Закарпатської обласної ради, яке розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни,4а, помітив мобільний телефон, що належать потерпілому ОСОБА_6 .

У цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел з корисливих мотивів, навправлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі»11Т(8/25ГБ)», що належить потерпілому ОСОБА_6 з метою особистого збагачення. Реалізовуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, 29.04.2023 близько 06:55 години підійшов до шухляди, що знаходилась в приміщенні палати інтенсивної терапії КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, яке розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 4а та викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» 11Т(8/25ГБ)», вартість якого становить 7867,00 грн, що належав потерпілому ОСОБА_6 . Утримуючи в руках викрадене вищевказане майно, покинув вищевказане приміщення та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 7867,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 30 квітня 2023 року, близько 09 години 13 хвилин діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України, як складової частини кредитно-фінансової системи держави, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою скоєння крадіжки грошових коштів, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника банківського рахунку № НОМЕР_1 з використанням раніше викраденого телефону марки «Хіаоті»11Т(8/25ГБ)», що належав потерпілому ОСОБА_6 , втрутився в роботу електронно- обчислювальних машин та автоматизованих систем, а саме у роботу автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», де отримав незаконний доступ до управління послугами по вказаному рахунку № НОМЕР_1 банківської картки AT КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_7 , використовуючи відомий йому пін-код, та перерахував грошові кошти в сумі 17000 гривень на інший рахунок, чим самим змінив баланс на рахунку потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.361 КК України, - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), систем.

Крім цього, ОСОБА_4 30 квітня 2023 року, в період часу з 09 години 13 хвилин по 09 годин 17 хвилин, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 , за допомогою мобільного телефону марки «Хіаоmі»11Т(8/25ГБ)» , який останній викрав 29.04.2023, через мобільний додаток WEB-банкінгу «Приват24», таємно викрав грошові кошти в сумі 17000 гривень.

В результаті крадіжки ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 17000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану та повторно.

25 травня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 25.05.2023., протоколом прийняття заяви від 30.04.2023, протокол огляду місця події від 30.04.2023, протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 01.05.2023., висновок експерта від 23.05.2023 року., протокол огляду відеозапису від 24.05.2023., постанова про визнання речовим доказом від 24.05.2023., протоколом допиту підозрюваного від 27.03.2023., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2023 року тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.361, ч.4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

У клопотанні слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам : переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Слідчий зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

Слідчий зазначає, що ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний має реальну можливість спілкуватися з безпосередніми свідками події, будь-яким чином впливати на них з метою зміни його показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що останній усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, може вдатися до дій які будуть перешкоджати тим чи іншим чином органу досудового розслідування здобути докази злочинної поведінки останнього.

Слідчий зазначає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування вказаних ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги наведене, та те, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи те, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

Беручи до уваги наведене, у сторони обвинувачення існують обґрунтовані підстави вважати про існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадже чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,у нічний час доби , строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадже чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Витягом з кримінального провадження № 0000853 від 01.05.2023 року, підтверджено, що органом досудового розслідування Ужгородським РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України.

25.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останньому у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене за ч.1 ст. 361 відповідно до ст. 12 КК України є кримінальнм проступком, а кримінальне правопорушення передбачене за ч.4 ст. 185 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Прокурором наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотанній доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 25 травня 2023 року, йому вручена. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від пяти до восьми років, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , має постійне місце проживання, відсутність у нього постійного місця роботи, та про обґрунтованість наявності таких ризиків як переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення , та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту в нічний час доби.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення ним кримінальної відповідальності ; незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час існує реальна необхідність допиту свідків, проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків.

Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування засобу електронного контролю.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого у кримінальному провадженні № 0000853 - старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 361 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в нічний час доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.07.2023 року.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки :

- прибувати до ст. слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора , слідчого судді або суду в нічний період час з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи,вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали у звязку з перебуванням судді у нарадчий кімнаті в іншій справі оголошено 13.06.2023 року о 15 - 35 год.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1