Номер провадження 1-кп/754/1025/23
Справа№754/8993/23
Вирок

Іменем України

20 жовтня 2023 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000874 від 19 червня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч.5 ст. 407 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), 23 серпня 2016 року самовільно залишив розташування підрозділу механізованого батальйону ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014, починаючи від 17 березня 2014 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» № 194-VIIІ від 12.02.2015, статтю 407 КК України було доповнено частиною 4, яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті. Вказаний закон 04.03.2015 опублікований в журналі «Голос України» та набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 05.03.2015.

Таким чином солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в умовах особливого періоду.

Так, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 52 від 28.02.2016 ОСОБА_3 , який 26.02.2016 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, зараховано на котлове забезпечення з 28 лютого 2016 року, призначено на посаду курсанта підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом та зараховано на навчання до 8 навчальної механізованої роти на спеціальні курси по підготовці військовослужбовців військової служби за контрактом. Відповідно до вказаного наказу ОСОБА_3 було присвоєно військове звання «матрос».

Далі, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 62 від 13.03.2016, у зв`язку із закінченням спеціальних курсів по підготовці військовослужбовців військової служби за контрактом, ОСОБА_3 з 13.03.2016 вважається таким, що справи та посаду здав, виключений зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення, після чого направлений для подальшого проходження військової служби до нового місця служби - військової частини польова пошта НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 78 від 16.03.2016, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , який прибув з військової частини - польова пошта НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби, з 16 березня 2016 року зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, а також призначено на посаду механіка-водія ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини польова пошта НОМЕР_3 . З цього ж дня ОСОБА_3 вважався таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), 23.08.2016 самовільно залишив розташування підрозділу механізованого батальйону ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

У зв`язку з цим, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 249 від 23.08.2016 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 , навідник-оператор розвідувального взводу 3 механізованого батальйону з 23 серпня 2016 року вважався таким, що знаходиться в розпорядженні командира військової частини у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а також знятий з усіх видів забезпечення.

Пізніше, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 152 РС від 08.07.2020 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини військову службу ОСОБА_3 у вказаній військовій частині з 08.07.2020 призупинено.

Окрім того, ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), о 20 год. 00 хв. 04.12.2022 не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до моменту його затримання 15.05.2023 у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений до 20.08.2023.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 170 від 27.08.2022 солдат ОСОБА_3 , мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважався таким, що з 28.08.2022 справи і посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

04.12.2022 командиром стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 старшим сержантом ОСОБА_6 солдату ОСОБА_3 було надано звільнення від виконання своїх службових обов`язків, з вимогою повернутися до місця служби не пізніше 20 год. 00 хв. цього ж дня.

Однак, солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників) о 20 год. 00 хв. 04.12.2022 не з`явився вчасно на вйськову службу до військової частини НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби до моменту його затримання 15.05.2023 у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби), та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у нез`явленні вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся та показав суду, що ним було укладено 28 лютого 2016 року контракт на службу в Збройних Силах України строком на 6 місяців. Близько одного місяця проходив навчання у навчальній частині «Десна», потім був направлений до військової частини НОМЕР_1 . 23 серпня 2016 року без дозволу командира самовільно залишив розташування підрозділу свого батальйону в АДРЕСА_2 , не маючи на це поважних причин, та більше до підрозділу не повернувся. Крім того, наприкінці серпня 2022 року він був мобілізований та приступив до виконання службових обов`язків на посаді стрільця у військовій частині НОМЕР_4 . 04 грудня 2022 року він відпросився у свого командира ОСОБА_6 на 3-4 години, щоб з`їздити додому, мав того ж дня повернутись, однак так і не повернувся, ні того дня, ні в подальшому.15 травня 2023 року був затриманий за місцем свого проживання.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 407 КК України, його вина повністю доведена наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження:

Показаннями свідка ОСОБА_8 , згідно яких ОСОБА_3 ніс службу на посаді стрільця у в/ч НОМЕР_4 , приблизно в листопаді-грудні 2022 року, точну дату не пам`ятає, ОСОБА_3 відпросився у командира відділення на кілька годин, мав повернутись того ж дня, однак так і не повернувся, було розпочате службове розслідування по факту самовільного залишення місця служби. Офіційну відпустку ОСОБА_3 не надавали. Зі ОСОБА_3 намагався зв`язатись ОСОБА_9 , однак це не виявилось можливим, зв`язку з ним не було.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно яких ОСОБА_3 відпросився у командира підрозділу додому, погодив час коли має повернутись, однак так і не повернувся на місце служби, був оголошений в розшук. Про поважність причин неповернення ОСОБА_3 керівництво в/ч не повідомляв.

Даними, що містяться в повідомленні тво командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 про обставини, що свідчать про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відповідно до якого солдат ОСОБА_3 23 серпня 2016 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин.

Даними, що містяться в наказі № 1356 від 14 травня 2020 року тво командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 про проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_3 23 серпня 2016 року військової частини НОМЕР_1 .

Даними, що містить акт службового розслідування від 18 травня 2020 року по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 23 серпня 2016 року.

Даними, що містить наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20 травня 2020 року за № 1417 про результат службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 23 серпня 2016 року, відповідно до якого вирішено службове розслідування вважати завершеним, направити копії матеріалів службового розслідування до ДБР у м. Дніпро, не виплачувати грошове забезпечення солдату ОСОБА_3 з 23 серпня 2016 року у зв`язку з самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 , накласти на солдата ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення та оголосити «звільнення з військової служби через службову невідповідність» після повернення до військової частини НОМЕР_1 .

Даними, що містить доповідь по факту самовільного залишення розташування підрозділу 3 механізованого батальйону солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_3 .

Даними, що містить контракт про проходження ОСОБА_3 військової служби у Збройних Силах України строком на 6 місяців, підписаний ОСОБА_3 26 лютого 2016 року та командиром військової частини пп НОМЕР_2 ОСОБА_11 28 лютого 2016 року.

Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 13 березня 2016 року за № 62 про направлення матроса ОСОБА_3 механіком-водієм механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 16 березня 2016 року за № 78 про зарахування солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 з 16 березня 2016 року до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначення на посаду механіка-водія ІНФОРМАЦІЯ_6.

Даними, що містяться у витягу наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 23 серпня 2016 року за № 249 про зняття військовослужбовця ОСОБА_3 з усіх видів забезпечення, та вважати таким з 23 серпня 2016 року, що знаходиться у розпорядженні командира військової частини, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини.

Даними, що містяться у витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2020 року за № 170 про призупинення солдату ОСОБА_3 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини, який самовільно залишив військову частину 23 серпня 2016 року, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2020 року № 152-РС, строку військової служби, вислуги років та здійснення продовольчого, речового забезпечення з 19 червня 2020 року.

Даними, що містяться у заяві командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_12 про вчинення злочину від 28 грудня 2022 року, згідно якої солдат ОСОБА_3 стрілець ІНФОРМАЦІЯ_7 в/ч НОМЕР_4 , самовільно залишив місце несення служби та виїхав у невідомому напрямку. Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 27 серпня 2022 року за № 170, згідно якого вважати таким, що прибув до нового місця служби солдата ОСОБА_3 , мобілізованого ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до мобілізаційного плану, вважати таким, що з 28 серпня 2022 року прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти.

Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 05 вересня 2022 року № 24, відповідно до якого солдат ОСОБА_3 увільнений від займаної посади та призначений до того ж самого батальйону.

Даними, що містить рапорт к-на ОСОБА_13 від 05 грудня 2022 року про нез`явлення стрільця 3-го взводу 7 роти рядового ОСОБА_3 04 грудня 2022 року на вечірню перевірку.

Даними, що містить наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 08 грудня 2022 року за № 276, про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини 04 грудня 2022 року солдатом ОСОБА_3 .

Даними, що містить акт службового розслідування від 27 грудня 2022 року, згідно якого солдат ОСОБА_3 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину більше ніж на 20 діб без поважних причин, станом на 23 грудня 2022 року у розташування підрозділу не з`явився; вирішено направити копії матеріалів службового розслідування до ДБР; вирішено накласти на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді «догана».

Даними, що містить наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 26 грудня 2022 року за № 122 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини 04 грудня 2022 року солдатом ОСОБА_3 , відповідно до якого солдат ОСОБА_3 стрілець ІНФОРМАЦІЯ_7 в/ч НОМЕР_4 , визнаний таким, що самовільно залишив частину з 04 грудня 2022 року без поважних причин та не повернувся, на останнього накладено дисциплінарне стягнення - «догана».

Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 05 грудня 2023 року за № 274, згідно якого солдату ОСОБА_3 , стрільцю стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, який самовільно залишив частину, з 04 грудня 2022 року призупинено всі види грошового забезпечення, знято з продовольчого забезпечення при військовій частині НОМЕР_4 за каталогом з 06 грудня 2022 року.

Даними, що містить витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 20 квітня 2023 року за № 116 про звільнення солдата ОСОБА_3 з 06 січня 2023 року із займаної посади та призупинення військової служби у Збройних Силах України.

Даними, що містить протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 травня 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 на фотознімку № 4, на якому зображено ОСОБА_3 , впізнав особу ОСОБА_3 , який не з`явився вчасно на місце служби до в/ч НОМЕР_4 .

Даними, що містить протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 травня 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фотознімку № 3, на якому зображено ОСОБА_3 , впізнав особу ОСОБА_3 , який не з`явився вчасно на місце служби до в/ч НОМЕР_4 .

Даними, що містить протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 травня 2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 на фотознімку № 1, на якому зображено ОСОБА_3 , впізнав особу ОСОБА_3 , який не з`явився вчасно на місце служби до в/ч НОМЕР_4 .

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 5 ст. 407 КК України.

Жодних розумних сумнівів щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби) та за ч.5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень в умовах особливого, та в подальшому воєнного стану, особу винного, який раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації, місцем служби характеризується посередньо, за місцем тримання під вартою характеризується позитивно та обирає йому покарання, передбачене санкціями ч. 4, ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним злочину, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування ст. 69, ст. 75 КК України відсутні.

При призначенні міри покарання суд враховує обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та призначає йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч. 4 ст. 407, ч. 5 ст. 407 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 15 травня 2023 року по 16 травня 2023 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 407, ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 28 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 15 травня 2023 року по 16 травня 2023 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий :