Справа № 707/1300/16-к
Провадження № 1-в/539/143/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни подання Лубенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, уродженця с.Коритне Монастирищенського району, Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.03.2002 року Монастирищенським райсудом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

27.12.2003 року Монастирищенським райсудом Черкаської області за ч.2 ст.289 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

09.06.2006 року Монастирищенським райсудом Черкаської області за ч.3 ст.185, ст. 304, ст.70, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

26.03.2012 року Уманським міськрайсудом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

03.10.2012 року Уманським міськрайсудом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

02.05.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбуття призначеного судом покарання,

встановив:

Згідно з вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.05.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирок набрав законної сили 02.06.2023 року та був прийнятий до виконання Лубенським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 21.06.2023 року. 23.06.2023 року ОСОБА_5 з`явився до Лубенського РВ, де йому було роз`яснено порядок та умови відбуття призначеного покарання з випробуванням, обов`язки, покладені на нього вироком суду, встановлено дні явки на реєстрацію, про що відібрана розписка.

За час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, 26.06.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, 25.07.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-1, ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст.125 КУпАП, 23.08.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, 18.09.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з чим йому 02.11.2023 року було винесено письмове попередження та додатково роз`яснено наслідки подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків та вчинення порушень, що потягли за собою адміністративне стягнення або вчинення нових злочинів.

Окрім того, матеріалах особової справи містяться відомості із Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про те, що 26.06.2023 року ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції в м.Бориспіль Київської області складено адміністративний протокол за порушення вимог ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Після чого відповідно до вимог ст. 221,276 КУпАП матеріали адміністративної справи для прийняття рішення направлені до Баришівського районного суду Київської області.

Вказане свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбуття покарання з випробуванням, належних висновків для себе не зробив. Його дії свідчать про небажання стати на шлях виправлення, дана поведінка засудженого може призвести до скоєння ним нових злочинів та правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, орган пробації прохає вирішити питання про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця обмеження волі для відбуття призначеного судом покарання.

У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, прохав його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо вимог подання заперечує, повідомив, що він ремонтує автомобілі і це єдиний його дохід, інколи йому потрібно проїхати на автомобілі якусь відстань. Крім того, оскільки він засуджений за наркотичні засоби, при зупинці поліція це бачить по базі та виявляє у нього ознаки саме завжди наркотичного сп`яніння, він не вживає та пояснював, що поспішає в лікарню з жінкою і відмовлявся в зв`язку з чим. Права не отримував, оскільки тривалий час провів в в`язниці. Визнав те, що вчинив декілька адміністративних правопорушень, однак зобов`язався змінити свою поведінку, більше не вчиняти правопорушення.

Прокурор подання органу пробації не підтримав, посилаючись на те, що нового кримінального правопорушення в період іспитового строку він не вчинив. Тобто наразі підстав для скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання немає.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши особу справу засудженого, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що згідно з вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.05.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 309, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_5 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирок набрав законної сили 02.06.2023 року та був прийнятий до виконання Лубенським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 21.06.2023 року.

23.06.2023 року засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття призначеного покарання з випробуванням, обов`язки, покладені на нього вироком суду, встановлено дні явки на реєстрацію: 1, 3 вівторок щомісяця з 8 до 17 год, про що відібрана розписка.

За час іспитового строку ОСОБА_5 вчиняв адміністративні правопорушення 26.06.2023 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, 25.07.2023 року за ч.1 ст. 121-1, ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст.125 КУпАП, 23.08.2023 року за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, 18.09.2023 року за ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з чим йому 02.11.2023 року було винесено письмове попередження та додатково роз`яснено наслідки подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків та вчинення порушень, що потягли за собою адміністративне стягнення або вчинення нових злочинів.

Окрім того, в матеріалах особової справи містяться відомості із Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про те, що 26.06.2023 року ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції в м.Бориспіль Київської області складено адміністративний протокол за порушення вимог ч.5 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Після чого відповідно до вимог ст. 221,276 КУпАП матеріали адміністративної справи для прийняття рішення направлені до Баришівського районного суду Київської області.

Згідно ст.5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

На підставі вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Перевіряючи обґрунтованість внесеного органом пробації подання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на те, що при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки факти викладенні у поданні не є безпосередніми підставами для скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного судом.

Із досліджених матеріалів особової справи №80/23 вбачається, що в діях ОСОБА_5 відсутня систематичність неявок на реєстрацію до органу пробації.

Разом з тим, суд констатує факт притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності. Однак, суд враховує зміст диспозицій вказаних статей КУпАП, за якими засуджений притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.121 КУпАП («Порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами»), ч. 1 ст.121-1 КупАП («Експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах»), ч.5 ст.121 КУпАП («Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами»), ст. 125 КУпАП («Інші порушення правил дорожнього руху»), ч.1, 5 ст.126 КУпАП суспільна небезпечність яких не є високою, та яка не посягає на ідентичні суспільні правовідносини, за порушення яких було засуджено ОСОБА_5 .

Щодо ч.1 ст.130 КУпАП («Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції») суспільна небезпечність якої є високою, та яка посягає на ідентичні суспільні правовідносини, за порушення яких було засуджено ОСОБА_5 , водночас відсутня систематичність вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчення про небажання стати на шлях виправлення ОСОБА_5 .

Аналізуючи суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду та вивчивши дані про його особу, суд, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, зважаючи, що за час перебування на обліку в органах пробації ОСОБА_5 кримінальних правопорушень не вчиняв, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями й визначають зміст і спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 .

Сукупність встановлених судом обставин дає підстави вважати, що сам факт невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 вироком суду, не може бути безумовним свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є передчасним, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому суд зазначає, що, у разі продовження порушення ОСОБА_5 умов іспитового строку, представник Лубенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області не позбавлений права на повторне звернення до суду з аналогічним поданням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 164-166 КВК України, ст.537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання Лубенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб.

Повний текст ухвали суду проголошений 20 листопада 2023 року о 13-00 годині.

Суддя ОСОБА_1