КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000070 від 12.07.2021, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000070 від 12.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361-1, ч.3 ст.362 КК України, яке було вилучено 22.04.2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:мобільний телефон Xiomi Redmi; жорсткі диски у кількості 22 штук різної пам`яті, виробника та з відповідними серійними номерами; сім-картки з карткотримачами; мобільний телефон Samsung, мобільний телефон Xiaomi MDE 40 та мобільний телефон FLY; флеш-носії різних виробників і з різним об`ємом пам`яті;банківські картки; ноутбук марки НР; материнські плати;блок живлення; комп`ютер ASUS; жорсткі диски та блоки живлення;два планшети марки Asus та Microsoft; комп`ютерно-інформаційна техніка; ноутбук марки ASUS; ноутбук марки НР; мобільний телефон Samsung;7 серверів; системний блок; два мобільні телефони марки Xiaomi та Redmi.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000070 від 12.07.2021, а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи тим, що присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту майна в суді першої інстанції ні власник майна, ні він присутніми не були, про ухвалу слідчого судді дізнались лише під час ознайомлення з матеріалами справи 23.08.2023 року. Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апелянт вказує на те, що майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в клопотанні органу досудового розслідування відсутнє обґрунтування накладення арешту на майно, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно винесена без належного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі йогосліди,або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того вказує апелянт на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував положення ст.168 КПК України та не звернув увагу на те, що слідчим суддею надавався дозвіл на проведення обшуку виключно слідчим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом копіювання інформації. Поряд з тим, органом досудового розслідування було вилучено майно, при цьому без занесення його у протокол, без фіксування на відео проведення обшуку.

Заслухавши пояснення власника майна, який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, думку та пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету згідно положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 361-1, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , який проживає на території Хмельницької області, який в месенджері телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_2», використовуючи псевдонім « ОСОБА_10 » та нікнейм « ОСОБА_11 », продає базу даних клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» при цьому для оплати надає біткоїн-гаманець « ІНФОРМАЦІЯ_3».

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється

його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.

Колегія суддів вважає, що апелянт не підтвердив належними доказами обставин, за якими він вважає що дане майно не стосується кримінального провадження, яке розслідується, тоді як прокурор у клопотанні навів достатні обґрунтування належності арештованого майна до речових доказів у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог ст.168 КПК, то вони не заслуговують на увагу колегія суддів, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вищезазначене майно дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обшук проводився у відповідності до ст.234-236 за участю осіб з застосуванням технічних засобів фіксації, при цьому було роз`яснено про вимоги ч.3 ст.66 КПК України та зауважень щодо ведення технічного засобу не надходило. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на протокол допиту свідка ОСОБА_12 , від 22.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000695, за яким співробітники органу досудового розслідування, які здійснювали обшук, не змогли скопіювати інформацію з мобільного телефону та інших носіїв інформації, оскільки мешканці квартири АДРЕСА_2 , вчиняли на них певний тиск та перешкоджали проведенню даної процесуальної дії.

Також колегія суддів враховує ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 22.04.2023 року вищезазначене майно визнано речовим доказом.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволення, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5760/2023

Єдиний унікальний номер 759/7266/23

Доповідач: ОСОБА_1