Єдиний унікальний номер 205/9524/23
1-кс/205/1280/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2023 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, в якому ОСОБА_3 просила скасувати арешт на 1/3 частину кватири АДРЕСА_1 з забороною будь-якого її відчуження та розпорядження, накладений 05 травня 2017 року слідчим суддею Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.

Заявник ОСОБА_3 письмово просила розглядати клопотання за її відсутності, просить клопотання задовольнити.

Від слідчого ОСОБА_4 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

29.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за № 0000358.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.05.2017 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину кватири АДРЕСА_1 з забороною будь-якого її відчуження та розпорядження.

Постановою старшого слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 26.06.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 29.01.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Судувід 30.06.2020 року по справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19).

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання про скасування арешту є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 131, 170, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2017 року на нерухоме майно, а саме: на 1/3 частину кватири АДРЕСА_1 з забороною будь-якого її відчуження та розпорядження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1