Провадження № 1-кп/947/1369/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 19.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

-вироком Київського районного суду м. Одеси 29.09.2022 року за ст.. 126-1 КК України, звільненого від відбуття покарання на підставі ст..ст. 75,76 КК України на 1 рік ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 13.10.2023 року рішенням Київського районного суду м. Одеси, яке вступило в законну силу 13.10.2023 року, задоволено заяву ОСОБА_4 та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким визначено наступні обмеження його прав, а саме:

-заборона перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в місці його спільного проживання з гр.. ОСОБА_4 ;

- забороною вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 3 місяці.

Будучи ознайомлений з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року по справі №947/32582/23 під підпис, нехтуючи обов`язковими приписами та обмежуванням суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч.4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, ОСОБА_5 , 18.10.2023 року, близько 23 години 00 хвилин прийшов до під`їзду будинку АДРЕСА_4 , та знаходячись перед дверима квартири АДРЕСА_5 , зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_3 , де влаштував конфлікт із ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав перебувати в частині заборони перебувати за місцем мешкання, реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, 19.10.2023 року, близько 08 години 55 хвилин, ОСОБА_3 , знову порушив порушив обмежувальний припис та прийшов до під`їзду будинку АДРЕСА_4 , та знаходячись перед дверима квартири АДРЕСА_5 , зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_3 , де влаштував конфлікт із ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав перебувати в частині заборони перебувати за місцем мешкання, реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 заподіяно шкоду суспільним інтересам,що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 , звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим проступок, передбачений ст. 390-1 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ст. 390-1 КК України віднесений до кримінальних проступків.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 1 рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей,передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1