н/п 1-кс/953/8159/23
"19" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
18.10.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту, на вилучені в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 20.04.1985, а саме: Мішок білого кольору з написом «10 Кг» чорного кольору в кількості 1 штука, Мідні дроти вагою 10 Кг, власником яких є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження. Місцем зберігання вищевказаних предметів визнати камеру схову Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, яке знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Алчевських, 49.
Досудовим розслідуванням встановлено що, 17.10.2023 року до ЧЧ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області звернувся ОСОБА_5 з заявою про те, що 15.10.2023 року близько 12.00 год. перебуваючи за адресою: м. Харків ,вул. Ак. Вальтера 7 не встановлена особа, діючи таємно, в умовах воєнного стану вчинила крадіжку майна з ангару, чим спричинено матеріальні збитки.
В ході огляду місця події, який був проведений 17.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу 18.35 год. до 18.50 год. у громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено і вилучено:
- Мішок білого кольору з написом «10 Кг» чорного кольору в кількості 1 штука
- Мідні дроти загальною вагою 10 Кг.
Вилучені в ході огляду предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речового доказу і відповідають критеріям ст.98 КПК України.
Враховуючи викладене, вилучені вищевказані речі відповідають критеріям зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України. Крім того, необхідні відповідним експертам для проведення експертиз. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.
Враховуючи обставини вчинення злочину, вказані в клопотанні речі зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
Прокурор зазначає, що існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явилися, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу суду подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
В ході огляду місця події від 17.10.2023 у громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено речі, вказані у клопотанні прокурора, власником яких є ОСОБА_5 .
Строк на звернення з даним клопотанням не є пропущеним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 17.10.2023 огляду місця події, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 17.10.2023 за в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 20.04.1985 а саме: мішок білого кольору з написом «10 Кг» чорного кольору в кількості 1 штука, мідні дроти вагою 10 Кг., власником яких є ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання вищевказаних предметів визнати камеру схову Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, яке знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Алчевських, 49.Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1