Провадження №1-кс/369/3513/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про проведення огляду у кримінальному провадженні за № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про проведення огляду у кримінальному провадженні за № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла колективна заява мешканців с. Петропавлівська Борщагівка щодо здійснення самоправства та порушення правил екологічної безпеки невідомими особами, а саме будівництва автомийного комплексу та станції технічного обслуговування автомобілів на земельній ділянці із кадастровим номером :01:052:5122 (цільове призначення 03.15, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) із порушенням чинного законодавства та без отримання будь-яких дозвільних документів.

Так, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні санітарних норм, а саме відповідно до п. 4.3. «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173, у селищній зоні населеного пункту допускається розташування промислових підприємств, які не є джерелами викидів шкідливих речовин, не створюють шуму, вібрації, електромагнітних та іонізуючих випромінювань вище нормативних рівнів, що не потребують обладнання пі`їзних залізничних шляхів, інтенсивного руху автомобільного транспорту (понад 40 автомобілів за добу). При цьому відстань до житлових будинків, ділянок дитячих дошкільних закладів, шкіл, закладів охорони здоров`я, відпочинку та фізкультурних споруд слід встановлювати не менше 50 м від межі території об`єкту.

Пункт 5.26 передбачає, що відстань від краю проїзної частини магістральних доріг до червоної лінії житлової забудови слід встановлювати з урахуванням забезпечення в житловій забудові нормативних рівнів шуму і забруднення атмосферного повітря, але не менше 50 метрів.

Пункт 5.28 вказує на те, що станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати в промислових і комунально-складських зонах, на магістральних вулицях і дорогах за межами житлового району.

Згідно з п. 8.44 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, всі зовнішні джерела акустичного забруднення (транспортні магістралі, аеропорти, вокзали, промпідприємства, трансформатори, автомобільні стоянки, котельні, гаражі, гральні майданчики і т. ін.) слід розміщувати на відстанях від селищної території і зон рекреації, обґрунтованих акустичними розрахунками. Акустичні розрахунки повинні проводитись за методиками, узгодженими з Міністерством охорони здоров`я України.

В свою чергу, відповідно до п. 3.3. «Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря населених місць» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 липня 1997 р. № 201, майданчики для розміщення промислових підприємств, окремих виробництв і інших об`єктів повинні вибиратись з врахуванням можливості створення санітарно-захисних зон (С33), розміри яких визначаються класами виробництв у відповідності з Державними санітарними правилами планування та забудови населених місць.

Межі зони повинні встановлюватись від крайнього джерела викидів на території промислового майданчика до межі найближчої існуючої чи перспективної житлові забудови.

Проте, земельна ділянка, на якій функціонує автомобільна мийка не підпадає під вищезгадані норми. До найближчих житлових будинків загальна відстань становить близько 25-30 метрів.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні будівельних вимог, а саме відповідно до п. 7.54 Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» № 360-92 затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44, станції технічного обслуговування автомобілів слід розміщувати у промислових і комунально-складських зонах міста.

В свою чергу, п. 4.5 вказує, що мінімальні санітарно-захисні розриви для всіх виробничих будівель і складів, які не виділяють у навколишнє середовище шкідливих з неприємним запахом і пожежонебезпечних речовин, не створюють підвищення рівнів шуму, вібрації, електромагнітних випромінювань і не вимагають під`їзних залізничних шляхів, повинні бути не менше 50 м.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у порушенні цільового використання землі, а саме відстань від автомийок, з урахуванням проїздів до них, встановлюється до житлових та громадських будівель, а також до ділянок дитячих майданчиків, шкіл, дитячих установ, лікувальних закладів стаціонарного типу і закладів відпочинку як від станцій технічного обслуговування за додатком 10 ДСП № 173-96.

Для розміщення на проектованій ділянці автомийки, ділянка повинна мати цільове призначення 03.13 - для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування. Таким чином, дана земельна ділянка має відповідати вимогам Класифікації видів цільового призначення земель Наказу від 23.07.2010 №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення «земель».

Наразі земельна ділянка має цільове призначення 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що не відповідає вимогам законодавства для встановлення автомобільної мийки. Окремо варто вказати, що переважна більшість земельних ділянок навколо мають цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також вже збудовані житлові будинки, де проживають сім`ї, в тому числі з малолітніми та неповнолітніми дітьми.

Крім того, незаконні дії з боку невідомих осіб полягають у завданні шкоди від стічних вод автомийки.

Так, як дана земельна ділянка знаходиться серед житлових будинків, існує загроза для здоров`я населення. Всі будинки поблизу даної ділянки мають свердловини для забору води, що є невід`ємним ресурсом для існування та комфортного життя.

В свою чергу, стічна вода від миття машин може містити широкий спектр забруднюючих речовин. Перш за все, це миючі синтетичні засоби, нафтові залишки, солі, мастильні речовини, бруд та пісок. Потрапляючи у водні об`єкти вони можуть бути небезпечними для життя людей, а також забруднювати питну воду, яку безпосередньо споживають жителі ближніх земельних ділянок та територій.

Так, відповідно до п. 9.6 «Правил охорони праці на автомобільному транспорті», стічні води від миття автомобілів, миття підлоги в приміщеннях для зберігання або обслуговування автомобілів, які містять горючі рідини та завислі речовини, перед злиттям у каналізаційну мережу повинні очищатися в місцевих очисних установках. Після очищення стічних вод від миття автомобілів вміст завислих речовин і нафтопродуктів не повинен перевищувати встановлених норм. Такий же обов`язок передбачається п. 21.1 ДБН В.2.5-64:2012.

На даний момент у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність перевірити за допомогою відповідних спеціалістів встановлені резервуари для води та відходів а також відповідної очищувальної системи і дотримання вимог чинного законодавства.

Так, в ст. 49 Водного кодексу України зазначено, що діяльність зі спеціального водокористування, що включає скид стічних вод із забруднюючими речовинами у водний об`єкт може здійснюватися лише на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Дозвіл на спеціальне водокористування потрібен також і в тому випадку, коли суб`єктом господарювання здійснюється забір води з водних об`єктів. Тобто, коли вода на автомийці використовується не з джерел централізованого водопостачання, а за допомогою спеціальних споруд та технічних пристроїв із підземних джерел чи інших об`єктів.

Однак, наявність документа, що дозволяє скид стічних вод у водні об`єкти не звільняє від обов`язку встановити очисні споруди для запобігання забруднення річок, озер чи інших водойм, адже відповідно до ст. 53 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана зі шкідливим впливом на довкілля повинні бути обладнані спорудами та обладнанням для очистки скидів.

Крім того, відповідно до ст. 66 Водного кодексу України, під час користування водними об`єктами для промислових потреб, водокористувачі зобов`язані вживати заходів щодо зменшення витрат води та припинення скидання забруднених зворотних вод шляхом удосконалення виробничих технологій, схем водопостачання та очищення стічних вод.

Наразі, будівництво такого об`єкту в зоні житлового району і житлової забудови в безпосередній близькості від житлових будинків, порушує Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, Закони України «Про оцінку впливу на довкілля», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Державні будівельні норми.

На підставі викладеного в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду вищевказаної земельної ділянки.

Без проведення огляду земельної ділянки неможливо буде виконати покладені на орган досудового розслідування завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, в частині захисту осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:052:5122 яка розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, площею 0,1 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 237 КПК України, огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

При цьому за ч.2 цієї статті огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, прокурором в клопотанні не доведено потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 172, 233-235, 255 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про проведення огляду у кримінальному провадженні за № 0000050 від 22.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ