Справа № 464/3658/23
пр.№ 1-кп/464/227/24
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 травня 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000468 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться зазначений вище обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинуваченим подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України. Аналогічне клопотання подано потерпілою ОСОБА_5 .

Прокурор щодо поданого клопотання не заперечив.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Як регламентовано ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду ст.46 КК України.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 жовтня 2021 року у справі № 715/2106/20 для застосування ст.46 КК України та прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим необхідною є сукупність таких умов:

1) вчинення особою кримінального правопорушення вперше;

2) вчинене діяння належить до кримінального проступку або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

3) примирення особи, яка вчинила таке з кримінальне правопорушення, з потерпілим;

4) відшкодування завдані нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Покликаючись на факт відсутності порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_4 долучив до матеріалів справи довідку КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» від 30 травня 2023 року, згідно якої ОСОБА_4 30.05.2023 року о 14:12 год здав кров на етанол. Показник етанолу в крові - 0.

Проте суд зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 було вчинене 27.05.2023 року близько 08 год, хоча з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відтак, суд ставить під сумнів і не вважає належним і допустимим доказом відсутності порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вищевказаної довідки, а відтак ОСОБА_4 не дотримано сукупності умов звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Законодавець у ст.46 КК передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності - це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі № 672/1317/20).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91 КПК України обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, є обставинами, які підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 335/10127/20).

Як убачається із обвинувального акта, потерпіла унаслідок необережного нетяжкого злочину отримала наступні ушкодження: перелом поперекового хребця на рівні L1, неускладнений компресійно-уламковий перелом тіла L1 хребця з частковим стенозом каналу хребта, больовий синдром, які згідно з висновком експерта відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Заявляючи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ст.46 КК України, ні сторона захисту, ні потерпіла не змогли повідомити суду жодних обставин відшкодування шкоди та не надано документальних підтверджень (квитанцій, чеків, розписок тощо) у підтвердження таких аргументів, у той час як такі обставини встановлюються і з`ясовуються в обов`язковому порядку у кримінальному провадженні.

Самі лише клопотання, надані обвинуваченим та потерпілою, про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної обвинуваченого у зв`язку з примиренням не є достатнім та безумовним доказом, не підтверджують відшкодування саме обвинуваченим завданих збитків та усунення потерпілій заподіяної шкоди.

До того ж суд зауважує, що згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України: грубе порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, де основним безпосереднім об`єктом є безпека дорожнього руху, а додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи.

Ураховуючи наведене, на переконання суду неможливо звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України з підстав примиренням винного з потерпілим, оскільки хоча протиправними діями обвинуваченого і спричинена шкода потерпілій, проте ця шкода є лише проявом посягання на основний безпосередній об`єкт безпеку дорожнього руху як складову частину публічного порядку і публічної безпеки.

Примиренням винного з потерпілим може мати місце лише тоді, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам фізичної особи, а не публічним інтересам.

Схожа позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 листопада 2018 року у праві № 689/695/17.

Зважаючи на відсутність безумовних підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а тому суд відмовляє у заявленому клопотанні.

Керуючись ст.ст.314-315, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду проголошена о 11:10 год 09 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1