Справа № 462/6093/23
провадження 1-кп/462/565/23
У Х В А Л А

08 грудня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000046 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляді в Залізничному районному суді м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000046 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Клопотання обгрунтоване тим, що дата та час скоєння кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті як «19.03.2023 року об 11.15 год.» не відповідають дійсності, оскільки з відомостей зазначених у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань в КП № 0000046 від 13.01.2023 року та інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що ДТП сталася «12.01.2023 року об 11.15 год». Зазначення в обвинувальному акті громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості потерпілої особи у даному кримінальному провадженні не відповідає дійсності з огляду на те, що вказана особа не зверталася до слідчого із письмовою заявою про залучення її до провадження в якості потерпілого в порядку, передбаченому ч. 3 ст.55 КПК України, слідчий не вручав йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілої особи згідно ч.2 ст. 55 КПК України та не допитував зазначену особу в якості потерпілого у відповідності до ст.ст. 95 та 224 КПК України. Сукупність наведених вище обставин свідчить про те, що станом на дату складення та затвердження обвинувального акту громадянин ОСОБА_6 не набув прав та обов`язків потерпілої особи у КП № 0000046 від 13.01.2023 року, відтак його зазначення у ньому в якості потерпілої особи не відповідає дійсності та спростовується матеріалами кримінального провадження. Крім цього, звертає увагу суду на те, що обвинувальний акт не засвідчений належним чином, а саме не скріплений печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. З врахуванням наведеного, просить клопотання задоволити та повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив його задоволити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив та заначив, що вказані адвокатом підстави для повернення обвинувального акту не є перешкодою для призначення судового розгляду та не тягнуть за собою можливість прийняття судом рішення про його повернення прокурору. У випадку встановлення, за результатами проведення судового розгляду, зазначених стороною захисту розбіжностей, такі можуть бути усунені шляхом виконання вимог, передбачених ст. 338 КПК України (зміна обвинувачення). Що стосується залучення в якості потерпілого ОСОБА_6 , то за результатами розгляду клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , про залучення до провадження ОСОБА_6 як потерпілого на підставі ч. 6 ст. 55 КПК України у зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 у стані який перешкоджає приймати участь в провадженні, слідчим 17.01.2023 винесено постанову про залучення до кримінального провадження ОСОБА_6 як потерпілого. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Статтями 109 та 291 КПК України встановлено вичерпний перелік вимог до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Доводи захисника про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, зокрема щодо безпідставного залучення в якості потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не тягнуть за собою порушення вимог кримінального процесуального закону і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК), вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки.

Частиною 6 статті 55 КПК України передбачено, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Варто зауважити, що суд взагалі не вправі давати вказівки органу досудового розслідування щодо необхідності визнання тих чи інших осіб потерпілими.

У разі встановлення таких осіб в ході судового розгляду, вони можуть бути залучені судом до кримінального провадження в якості потерпілих на підставі відповідних заяв, і навпаки, у разі з`ясування під час розгляду справи по суті, що на стадії досудового розслідування було безпідставно залучено того чи іншого потерпілого, то він може бути судом виключений з числа учасників судового процесу.

Відтак, правомірність залучення ОСОБА_6 в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні буде вирішуватись судом під час розгляду справи по суті.

Щодо покликань захисника на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою, то суд зазначає, що на першій сторінці обвинувального акту у кримінальному провадження № 0000046 від 13.01.2023 міститься гербова печатка, відтак покликання захисника на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України з цих підстав є необгрунтованими і спростованими матеріалами справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

В обвинувальному акті зазначено, що датою вчинення кримінального правопорушення є 19.03.2023, однак, як вбачається з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення мало місце 13.01.2023, а сам огляд місця дорожньо-транспортної пригоди мав місце 12.01.2023. Цю обставину підтвердив прокурор, який вказав, що при зазначенні дати вчинення кримінального правопорушення допущено описку.

Отже, в порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті невірно зазначено дату вчинення кримінального павопорушення.

В свою чергу вказані недоліки унеможливлюють призначення до судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , оскільки такий обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та виправити такий недолік обвинувального акту неможливо, окрім як повернути його прокурору.

В результаті аналізу обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 13.01.2023 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 314,372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000046 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.12.2023.

Суддя ОСОБА_1