233 Справа № 233/3238/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

08 січня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області підготовче судове засідання по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 29 квітня 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Степне Богодухівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

03 липня 2023 року на розгляд судді надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою судді від 04 липня 2023 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Представник потерпілого погодився з думкою прокурора.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявили.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, розписку про отримання підозрюваним копії обвинувального акту, заслухавши думку учасників провадження, суд зазначає наступне.

Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

В порядку підготовки справи до розгляду суд вирішив питання про склад осіб, які будуть приймати участь у судовому розгляді.

Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є нетяжким злочином, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, тому, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

У підготовче судове засідання потерпілий надав цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в якому просить визнати його цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем, та стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та у відшкодування витрат на отримання правової допомоги 20000,00 грн.

Учасники підготовчого судового засідання не заперечували проти залучення по вказаному кримінальному провадженні цивільного позивача та цивільного відповідача.

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги надходження до суду цивільного позову від потерпілого ОСОБА_7 , з метою забезпечення прав учасників справи, суд вважає можливим визнати потерпілого ОСОБА_7 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 3-3678 від 25.12.2012 року, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, заборонивши відчужувати та розпоряджатись будь-яким чином зазначеним нерухомим майном.

Прокурор покладався на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення заяви про забезпечення позову. Обвинувачений зазначив, що він не має ніякої нерухомості у м. Львів. Заява необґрунтована і її задоволення може призвести до порушення прав інших осіб.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов має право пред`явити особа, якій завдано злочином майнової шкоди. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України.

Поданий позов відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим слід визнати потерпілого цивільним позивачем, а обвинуваченого цивільним відповідачем.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд і заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 просить задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , посилаючись лише на наявність цивільного позову.

Так, представник потерпілого не довів суду, що невжиття заходів забезпечення позову у вищевказаній справі істотно утруднить виконання рішення суду при задоволенні позову та буде порушено право позивача на відшкодування шкоди. Також представником потерпілого ОСОБА_4 у підтвердження належності 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 3-3678 від 25.12.2012 року, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, надано:

- копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (за повним співпадінням) № 335928303 від 16.06.2023 щодо ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до якої відомості відсутні;

- копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (за частковим співпадінням) № 335927805 від 16.06.2023 щодо ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_6 (інша причина відсутності ІдН) належить 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 3-3678 від 25.12.2012 року, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою.

З наведених витягів вбачається, що представником потерпілого ОСОБА_4 у підтвердження належності 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 3-3678 від 25.12.2012 року, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, саме обвинуваченому ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , об`єктивних доказів не надано, і накладення арешту на таке майно може призвести до порушення прав осіб, взагалі непричетних до даного кримінального правопорушення.

Також згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (за частковим співпадінням) № 335927805 від 16.06.2023, квартира АДРЕСА_2 , має вартість 91686 грн. (станом на 2012 рік), що на даний час не відповідає ринковій вартості квартир аналогічних параметрів, що виключає можливість вирішити питання про співмірність та пропорційність заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до висновку про призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, прийняття цивільного позову та відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 29 квітня 2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 16 січня 2024 року у приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Доручити представнику персоналу органу пробації, а саме відділу №9 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонський областях, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Степне Богодухівського району Харківської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, яку надати в строк до 16 січня 2024 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Прийняти цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до розгляду з кримінальним провадженням (внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 29 квітня 2023 року) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Визнати потерпілого ОСОБА_7 цивільним позивачем, а ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити цивільному позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити цивільному відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої-п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого (цивільного позивача), представника потерпілого, захисника, обвинуваченого (цивільного відповідача).

Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя