ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3537/23 Справа № 227/1267/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000190 від 06.07.2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Добропілля Донецької області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначено йому покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі більш суворим, яке призначене за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалено строк основного покарання у виді позбавлення волі, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, обчислювати з дня приведення вироку до фактичного виконання.

Зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання відбуте ОСОБА_8 частково за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року, починаючи з 02.10.2022 року по 28.08.2023 року включно, із розрахунку день за день.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, попереднє ув`язнення ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні починаючи з 06.07.2022 року по 03.08.2022 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо скасування арешту на мобільний телефон; долі речових доказів.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на початку липня 2022 року, точної дати та часу слідством та судом не встановлено, перебуваючи у м. Добропілля, Донецької області, з метою протиправного особистого збагачення, в порушення вимог ст.ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також: Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів», вирішив здійснювати незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Добропілля Донецької області, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового розслідування особою.

З цією метою ОСОБА_8 , усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин перейшов у месенджері «Telegram» на сайт « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та через профіль « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з прив`язкою до номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та вступив у злочинну змову, із невстановленою слідством особою почавши листування з профілем «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з метою незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин безконтактним способом (шляхом розкладання так званих «закладок») у публічно доступних місцях м.Добропілля та м. Білозерське Донецької області.

З метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, розробили план своїх злочинних дій, з розподілом функцій між собою, згідно з якими вони домовились координувати свої дії за допомогою підтримки постійного зв`язку, використовуючи при цьому засоби мобільного зв`язку, а саме мобільний додаток «Telegram» з профілем «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ОСОБА_9 ). Ці дії здійснювались шляхом повідомлень у вказаних месенджерах, з метою невикриття злочинної діяльності правоохоронними органами, організації місць зберігання та місць знаходження так званих «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами, які були призначені для збуту, прихованих від стороннього виявлення, що дозволило б ОСОБА_8 та невстановленій слідством особі, уникнути кримінального переслідування збоку правоохоронних органів.

Згідно із розробленим злочинним планом, невстановлена слідством особа, взяла на себе функції координатора незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин. При цьому невстановлена слідством особа, через листування за допомогою месенджера «Telegram», вказала ОСОБА_8 координати розташування так званих «закладок» з особливо небезпечними психотропними речовинами, якому відведено роль виконавця незаконного придбання, зберігання з метою збуту, та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Так, ОСОБА_8 , повинен був особисто здійснювати розповсюдження особливо небезпечних психотропних речовин шляхом придбання та зберігання з метою збуту та подальшого збуту методом так званих «закладок» у публічно доступних місцях на території м. Білозерське Донецької області. При цьому місця кінцевого місцезнаходження так званих «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами ОСОБА_8 повинен був особисто фотографувати, а потім ці зображення із зазначенням точних географічних координат відправляти невстановленій слідством особі на її особистий аккаунт під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в месенджері «Telegram».

05 липня 2022 року, приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_8 діючи умисно, на виконання спільного з невстановленою в ході слідства особою кримінально-протиправного умислу, розуміючи, що PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, не маючи дозволу на її придбання, зберігання та розповсюдження, отримавши від невстановленої особи повідомлення з аккаунту під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в месенджері «Telegram» місцезнаходження пакунку з психотропною речовиною та координатами місцевості, а саме в кущах біля будинку по вулиці Нова, міста Добропілля, Донецької області.

06 липня 2022 року реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 згідно з наданих раніше координатів виявив та підняв перчатку з поліетиленовими згортками обмотаними ізоляційною стрічкою синього кольору в кількості не менше 41 згортку, у яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP масою не менше 8,9364г.

Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання психотропних речовин незаконне, та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_8 , умисно, з метою подальшого збуту, за допомогою транспортного засобу, скутер, незаконно перевіз психотропні речовини на вулицю Східна, міста Білозерське, Покровський район, Донецької області, де діючи умисно, розуміючи, що психотропна речовина, заборонена в обігу, не маючи дозволу на її придбання, зберігання перевезення та розповсюдження, незаконно, порушуючи вимоги законодавства України, що регулює обіг психотропних речовин на території України, а саме:

- Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із подальшими змінами та доповненнями),

- Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 6 травня 2000 року № 770 (із подальшими змінами та доповненнями),

- Наказу МОЗ України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01 серпня 2000 року № 188 (із подальшими змінами та доповненнями), прослідував до відкритої місцевості біля будинку №34 по вулиці Східна, міста Білозерське, Донецької області, при цьому зберігаючи при собі не менше 8,9364 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, де за вищевказаною адресою розклав 41 зіп-пакет з психотропною речовиною, для зберігання з метою збуту.

06 липня 2022 року, ОСОБА_8 було зупинено працівниками СКП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, введеного згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ст.15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію».

06 липня 2022 року в період часу з 11 годин 56 хвилин до 15 годин 16 хвилин, перебуваючи біля будинку №34 по вулиці Східна, міста Білозерське, Донецької області, в присутності двох понятих виявлено та вилучено під деревами в ґрунтовому покриві, в смітникових звалищах 41 полімерний зіп-пакет, обгорнутий синього кольору стрічкою, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масами 0,2846г, 0,3157г, 0,3170г, 0,3581г, 0,2232г, 0,3048г, 0,3421г, 0,2626г, 0,2523г, 0,3427г, 0,3188г, 0,2972г, 0,2878г, 0,2953г, 0,2476г, 0,3238г, 0,3126г, 0,3900г, 0,2450г, 0,2812г, 0,3937г, 0,2904г, 0,3001г, 0,3081г, 0,2821г, 0,3150г, 0,2440г, 0,2597г, 0,3079г, 0,2316г, 0,3101г, 0,3245г, 0,3129г, 0,2575г, 0,2864г, 0,2750г, 0,2320г, 0,2677г, 0,2953г, 0,2788г, 0,3019г загальною масою 12,0771г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масами 0,2062г, 0,2404г, 0,2370г, 0,2559г, 0,1619г, 0,2375г, 0,2600г, 0,1954г, 0,1888г, 0,2414г, 0,2255г, 0,2125г, 0,2180г, 0,2127г, 0,1754г, 0,2325г, 0,2290г, 0,2764г, 0,1752г, 0,2068г, 0,2925г, 0,2115г, 0,2166г, 0,2359г, 0,1978г, 0,2284г, 0,1753г, 0,1875г, 0,2272г, 0,1665г, 0,2314г, 0,2430г, 0,2279г, 0,1868г, 0,2062г, 0,2004г, 0,1676г, 0,1950г, 0,2134г, 0,2043г, 0,2327г загальною масою 8,8364г, яку ОСОБА_8 незаконно придбав, перевозив та зберігав у великих розмірах з метою збуту шляхом закладок.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах.

Доводи апеляційної скарги:

В зміненій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду 1-ї інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок в цій частині, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України призначити покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна більш суворим, яке призначене за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу прокурор зазначає, що судом 1-ї інстанції безпідставно, в супереч вимогам ст. 59 КК України та санкції ч. 2 ст. 307 КК України, не застосував до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна.

Також, просить врахувати, що призначене судом 1-ї інстанції покарання є явно несправедливим через м?якість.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі,

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, кожен окремо, наполягали, що вирок суду першої інстанції є законним та вмотивованим.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання (п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України).

Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, тому згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цього колегією суддів не перевіряються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, безпідставно не застосував додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, є слушними.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Проте, суд 1-ї інстанції не застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язкове додаткового покарання у виді конфіскації майна, ні яким чином не вмотивувавши таке своє рішення.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у ч. 4 та ч. 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

При судовому розгляді встановлено та ніким не оскаржується, що ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, саме з метою протиправного особистого збагачення. Отже, в діях ОСОБА_8 має місце саме корисливий мотив тяжкого злочину, а тому суду 1-ї інстанції, відповідно до вимог ст. 59 КК України та санкції ч. 2 ст. 307 КК України слід було застосувати до ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна при обранні міри та виду покарання за інкриміноване йому правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже, судом 1-ї інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Необхідності застосування більш суворого покаранняо відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання з ухваленням в цій частині нового вироку згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

При призначенні нового покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів відповідно до статей 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу та обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, військову службу не проходив у зв`язку з відстрочкою від призову для проходження навчання, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання колегія суддів визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що у даному конкретному випадку значно знизило суспільну небезпечність вчиненого, так як правоохоронним органам, завдяки активному сприянню ОСОБА_8 , вдалося попередити збут населенню особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, кількість та місцезнаходження якої вказав саме ОСОБА_8 .

Проте, зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Колегія суддів виходить з того, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, чого у даному випадку не відбулось.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючи вид і міру покарання колегія суддів виходить із того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України в межах санкції частини цієї статті у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що йому належить.

Частиною 4 ст. 70 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При призначені остаточного покарання ОСОБА_8 , колегія суддів враховує правовий висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17 (провадження №51-8867кмо18), згідно з яким, якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів).

Оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України до постановлення попереднього вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацію майна, колегія суддів вважає необхідним при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, визначити йому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі та за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінену апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 скасувати, постановити новий вирок в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404-409, 413, 418-420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Змінену апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_8 винним за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 6 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна більш суворим, яке призначене за попереднім вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2023 року у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копій вироку.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4