Справа № 175/9936/23
Провадження № 1-кс/175/2541/23
УХВАЛА

Іменем України

"12" січня 2024 р. смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000871, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000871, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з?явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, заяв не надав.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що 17.12.2023 до чергової частини ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що о 18:00 годині 17.12.2023 невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу у період воєнного стану в Україні, намагалась таємно викрасти майно належне гіпермаркету «Ашан Дніпро». (ЄО 14629)

18.12.2023 в період часу з 00.10 год. по 00.40 год. на підставі

ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих, здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_5 ., під час якого виявлено та вилучено:

1.мобільний телефон «Samsung A72» в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , сім-карта «Київстар» № НОМЕР_3 , спортивний рюкзак синього кольору, всередині якого розташовані: гребінець, настільна гра, шапка темно-синього кольору, банківські картки (Ощадбанк НОМЕР_4 , Приватбанк НОМЕР_5 , Райфайзенбанк НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ), посвідчення інвалідності на ім`я ОСОБА_7 , запаковано в спец пакет №WAR1714721

18.12.2023 спортивний рюкзак синього кольору визнано речовими доказом так як останній є знаряддям вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000871, про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене у вилучених в ході проведеного 25.08.2023 огляду вищевказаних предметів та речей зберіглись сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів може привести до настання наслідків, передбачених ст. 170 КПК України.

Враховуючи, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є доказом злочину та має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому, слідчий суддя дійшов до переконання, що в клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на майно, яке було вилучено відповідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.12.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: спортивний рюкзак синього кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1