Провадження № 1-кп/369/360/23
В И Р О К

іменем України

29.09.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001955 від 24.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Рокитне Київської області, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

ОСОБА_11 20.03.2018 року близько 15 години, керуючи автомобілем «BMW 530», р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Яровій в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області зі сторони вулиці Шалімова у напрямку вулиці Одеської с. Петропавлівська Борщагівка, поблизу перехрестя з вулицею Херсонською с. Петропавлівська Борщагівка під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого не впоралась з керуванням та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку по правому узбіччю.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_12 , який в подальшому помер, отримав тілесні ушкодження у вигляді забитих ран лівої брови та перенісся; закритої хребетно-спинномозкової травми забою шийного відділу спинного мозку на рівні С3-С4 сегментів з тетрапарезом, гіоптонією, порушенням дихання та функції тазових органів, переломів остистих відростків І та ІІ грудних хребців; перелому діалізу лівої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відломків, які в своїй сукупності, згідно висновку судово-медичної експертизи № 103/Д від 26.06.2018 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_11 порушила вимоги п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим), п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_11 вимог п. 1.3, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до пред`явленого обвинувачення до моменту зіткнення пішохід ОСОБА_12 розпочав перетинати проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу.

Протягом судового провадження обвинувачена ОСОБА_11 вину у висунутому обвинуваченні не визнавала, суду пояснила, що вона рухалась зі швидкістю близько 50 км/год, було похмуро, починався снігопад, на дорозі місцями була ожеледиця, вона рухалась ближче до правого краю дороги, бачила чоловіка, який рухався узбіччям, проте коли вона наблизилась до чоловіка, то останній, не дивлячись в її сторону, раптово почав рухатися справа наліво відносно її напрямку руху, зробив пару кроків, можливо підсковзнувся; коли вона бачила, що чоловік починає переходити проїзну частину, застосувала екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль почало заносити, таким чином, що задню частину автомобіля почало заносити вправо, в результаті чого вона вдарила пішохода правим заднім крилом, після чого автомобіль ще декілька раз розвернуло на дорозі і він виїхав за межі проїзної частини. Коли вона зупинилась та підійшла до пішохода, то відчула від нього запах алкоголю, поряд нікого не було, ОСОБА_13 викликала поліцію, потім повз проходила якась жінка, яка у пішоході впізнала свого знайомого та зателефонувала його родичам, потім на місце ДТП прибіг син потерпілого, який допоміг погрузити батько до автомобіля чоловіка, який зупинився на місці ДТП, через деякий час на місце прийшла жінка, яка сказала, що вона проживає за однієї адресою з постраждалим. Чуйко залишалась на місці ДТП до приїзду поліції.

В судових дебатах обвинувачена заявила, що вину визнає, завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду буде відшкодовувати, розуміє, що повинна оплатити витрати на лікування, проте не має можливості виплатити заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_9 син пішохода ОСОБА_12 пояснив, що він не був очевидцем ДТП, проте вказав, що саме від отриманих в аварії травм його батько довго перебував на лікуванні, в тому числі за місцем свого проживання, не зміг відновити своє здоров`я та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На місце ДТП ОСОБА_14 прибіг після дзвінка ОСОБА_15 , разом з батьком він поїхав до лікарні, куди їх повіз чоловік, який зупинився на місці ДТП. На лікування батька потрібні були значні кошти, від водійки чи її чоловіка він отримав щось близько трьох чи шести тисяч гривен. Він важко переніс втрату батька, ця подія стала для нього емоційно травмуючою, тому він звернувся до суду з позовом про відшкодування 1200000 грн. моральної шкоди, також просив стягнути з ОСОБА_11 на свою користь 80000 грн. матеріальної школи, яка складається з 26348,13 грн. витрат на лікування, 45651,87 грн. витрат на перевезення, похорон та 8000 грн. витрат на правничу допомогу. Вважав, що обвинуваченій повинно бути призначено справедливе покарання відповідно до Закону.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що перебувала біля свого будинку по АДРЕСА_3 та бачила момент наїзду на знайомого ОСОБА_17 , який рухався прямо до збиття його автомобілем, на дорогу не повертав; вона відразу підбігла на місце ДТП та звідти зателефонувала сину потерпілого.

З інформації, зафіксованої на схемі місця ДТП, з`ясовано, що огляд місця події відбувався вже після того, коли потерпілого забрала карета швидкої медичної допомоги, пляма бурого кольору розташовується на засніженому узбіччі на відстані 5,7 метрів від краю проїзної частини, та вже далі на узбіччі починаються сліди юзу автомобіля та сам автомобіль зафіксований на відстані 0,8 метри від передніх коліс та 2,7 метри від задніх коліс до краю проїзної частини в розвернутому положенні на узбіччі дороги. Під час огляду місця ДТП були зафіксовані механічні пошкодження автомобіля «BMW 530», д/н НОМЕР_1 : деформація на задньому правому крилі, сліди тертя, нашарування бруду на правому задньому крилі та вм`ятина.

З дослідженого судом висновку експерта № 103/Д від 24.05-26.06.2018 року слідує, що експерт мав у своєму розпорядженні медичну документацію потерплого ОСОБА_12 лише з ЦРЛ Києво-Святошинського району, зробив висновки з приводу тяжкості тілесних ушкоджень за дослідженою документацією, та не досліджував документацію з Христинівської ЦРЛ, де перебував потерпілий на лікуванні, а також не з`ясовував питання, чи перебуває в причинному зв`язку смерть потерпілого ОСОБА_12 від отриманих травм в ДТП.

Так, відповідно до висновку експерта № 103/Д від 24.05-26.06.2018 року згідно наданій медичній документації у ОСОБА_12 мались:

-забиті рани лівої брови та перенісся;

-закрита хребетно-спиномозкова травма: забій шийного відділу спинного мозку а рівні С3-С4 сегментів з тетрапарезом, гіпотонією, порушенням дихання та функції тазових органів, переломи остистих відростків І та ІІ грудних хребців;

-перелом діалізу лівої великогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відломків, перелом нижнього кінця лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відломків.

Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо 20.03.2018 року за обставин ДТП.

Забиті рани обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідно більше 6, але менше 21 дня.

Перелом остистих відростків І та ІІ грудних хребців та кісток лівої гомілки відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня.

Забій шийного відділу спинного мозку на рівні С3-С4 сегментів з тетрапарезом, гіпотонією, порушенням дихання та функцій тазових органів відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Проте, з копії протоколу № 64 ЛКК від 16.06.2018 року слідує, що ОСОБА_12 вважає себе хворим з 20.03.2018 року після отриманої травми під час ДТП, з 20.03 по 17.04.2018 року лікувався в неврологічному відділенні в м. Боярка. 28.03.2018 року консультований фахівцями КЗ «Київської обласної клінічної лікарні». З 18.04 по 05.05.2018 року лікувався стаціонарно в неврологічному відділенні Христинівської ЦРЛ. На фоні проведеного лікування стан хворого покращився незначно. Беручи до уваги клінічну картину, стійкі функціональні порушення, потребу довготривалого подальшого лікування, хворий оформлений на МСЕК для визначення групи інвалідності. Хворий, у зв`язку з важкістю свого стану, з`явитися на засідання МСЕК не зможе. Клінічно-функціональний діагноз: ранній відновний період політравми. ЗЧМТ. Забій головного мозку. Перелом основи черепа (стінки клиновидної пазухи). ЗХСМТ. Забій спинного мозку з формуванням контузійної ділянки на рівні С3-С4 сегментів (від 20.03.2018) у вигляді стійкого цефалічного, вираженого грубого тетрапарезу, різким порушенням функції кінцівок, вираженим астенічним синдромом, вираженим порушення функції самообслуговування та пересування. Повна хронічна затримка сечі центрального ґенезу. Пролежні крижової ділянки ІІ (два) ст. Н 52.4 Пресбіопія обох очей. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. СЕ І (один) ст. Двостороння позаліжкова пневмонія в стадії зворотного розвитку. Закритий перелом С3 хребця. Закритий перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки. Перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки. Перелом лівої п`яткової кістки зі зміщенням уламків. Перелом остистих відростків Th1, Th2 хребців. Остеохондроз грудного відділу хребта. Кіфоз.

У зв`язку з дослідженою медичною документацією за клопотанням прокурора ухвалою суду від 10.08.2022 року у кримінальній справі була призначена комплексна експертиза, метою якої було встановити, чи перебували тілесні ушкодження, отримані потерпілим в ДТП, у причинному зв`язку з його смертю, а також швидкість, з якою рухалась водій до зіткнення з пішоходом. Проте призначена експертиза проведена не була через відсутність медичної документації з Христинівської лікарні, де лікувався потерпілий, з приводу втрати меддокументації в медичній установі було проведено внутрішнє розслідування, в результаті якого виявлено, що медичну документацію на ім`я ОСОБА_12 було втрачено з невідомих причин.

Потерпілій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 44 років. Даних про те, що на момент ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Відповідно до висновку експерта від 08.06.2018 року № 12-1/958 ОСОБА_11 керувала справним транспортним засобом.

Під час слідчого експерименту, проведеного 20.11.2019 року за участю ОСОБА_11 , інформації, яка доводила версію обвинуваченої про раптовий вихід пішохода на проїзну частину, здобуто не було.

Відповідно до висновку експерта від 29.11.2019 року № 12-1/2921 водій ОСОБА_11 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР, при виконанні яких вона мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода, невідповідність дій водія ОСОБА_11 вимогам п. 12.1 ПДР перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, вислухавши показання обвинуваченої, потерпілого та свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши всі обставини у кримінальному провадженні, заслухавши доводи прокурора, потерпілого, який брав участь у розгляді справи без представника, оскільки адвокат ОСОБА_18 був мобілізований до лав ЗСУ, позицію обвинуваченої, яка відмовилась від участі адвоката ОСОБА_10 та захищалась самостійно, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні доведена, вона винувата у наїзді на пішохода ОСОБА_12 , оскільки була неуважна за кермом, їхала зі швидкістю, яка виявилась небезпечною в тих дорожніх умовах, невчасно відреагувала на пішохода та допустила зіткнення тому кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

З фактичних обставин та пред`явленого обвинувачення суд виключає посилання на те, що до зіткнення пішохід ОСОБА_12 розпочинав перетинати проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу, оскільки це зазначення в обвинувальному акті спростоване показаннями свідка ОСОБА_16 та даними, здобутими при огляді місця події.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_11 суд враховує вищенаведене, а також те, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, заміжня, виховує доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставин, що відповідно до ст. 66, ст. 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено, обвинувачена шкодувала про вчинене, щирого каяття не виявила. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

На підставі викладеного суд, враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_11 діяння, робить висновок про доцільність призначення їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в ДТП потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження. Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_11 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, стійкі соціальні зв`язки та виховує неповнолітню доньку, суд вважає можливим звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням.

При вирішенні заявленого позову суд вважає, що вимоги потерпілого ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 26348,13 грн. (витрати на лікування) та 8000 грн. правничої допомоги підлягають задоволенню, оскільки підтверджені документально.

Також суд вважає, що діями ОСОБА_20 безумовно спричинена моральна шкода, проте розмір, заявлений до відшкодування 1200000 грн. для непрацюючої мами є непомірним, тому вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольняє частково в сумі 400000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортирними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , 34348 (тридцять чотири тисячі триста сорок вісім) грн. 13 грн. матеріальної шкоди та 400000 (чотириста тисяч) грн. моральної шкоди.

Врешті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001955 у розмірі 2686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 08 грн.

Речовий доказ у справі: автомобіль «BMW 530», р/н НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_21 , залишити у її розпорядженні;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_22