ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/4150/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/31/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія: закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілих ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 28 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 000049 від 22 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

01.11.2023 року адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подав до суду скаргу на постанову слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 від 28.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 22.03.2023 року.

В обґрунтування скарги зазначав, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час досудового розслідування слідчим не усунуто суперечності щодо встановлення обставин правомірності заселення невстановлених осіб - мешканців села Слатино Харківського району Харківської області. Також, слідчим не було взято до уваги, що пояснення свідків містять розбіжності, що суттєво впливає на висновки досудового розслідування.

Крім того, під час досудового розслідування не встановлено обставин користування комунальними послугами в домоволодінні. Також, не встановлено місцезнаходження викраденого майна з житлового будинку, і не встановлено його вартість. На підставі викладеного вважав, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілих.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник потерпілих просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити прокурору матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що закриття кримінального провадження було здійснено з формальних підстав, без встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування не було проведено належним чином, у зв`язку з чим не виконано завдання кримінального провадження, зокрема захист потерпілих.

Вказує, що не було з`ясовано за яких обставин та на якій підставі сторонні особи, що мешкали в будинку, отримали довідки ВПО, чи не отримували вони виплати, на які мають право внутрішньо переміщені особи шахрайським шляхом, незаконно вселившись в будинок, який успадкований дітьми-сиротами.

Також, зазначає, що була допущена неповнота проведення досудового розслідування, яка полягає у наступному:

-не з`ясовано чи було здійснено підключення до електромережі без відповідного дозволу та не зроблено відповідні запити до постачальника електричної енергії, та які наслідки такого підключення, якщо була така подія, а також зафіксовані показання на час відключення електроенергії постачальником;

-не встановлено та не допитано осіб, які без відповідного дозволу здійснили підключення до електромережі та відключення, чи приймали участь посадові особи Борівського Старостинського округу в цій події;

-не зроблено відповідні запити до постачальника природного газу з приводу того, чи має бути опломбований лічильник природного газу та коробка, в якій він розташований, оскільки під час огляду місця події пломба на коробці була відсутня;

Також не було встановлено місцезнаходження викраденого з будинку дітей-сиріт майна, яке було перелічене в заяві їх законного представника та в протоколу її допиту, як потерпілої. Не встановлено вартості викраденого майна, яке належить потерпілим дітям-сиротам

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без її участі та просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника потерпілих на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Відмовляючи у задоволені скарги представника потерпілого слідчий суддя виходив з того, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення істини по справі.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Під слідчою (розшуковою) дією, відповідно до вимог, зазначених в ст. 223 КПК України, слід розуміти передбачений Кримінальним процесуальним кодексом захід, який застосовується компетентними особами для збирання, дослідження, оцінки та використання доказів під час конкретного кримінального провадження. Вони мають пізнавальний і водночас процесуальний характер та розшукову спрямованість, сутність якої полягає у намаганні процесуальної особи розшукати й належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження. Не менш важливою метою слідчих (розшукових) дій є перевірка раніше отриманих у кримінальному провадженні доказів або інших встановлених фактів.

Дізнання чи досудове розслідування в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді .

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

При цьому законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Однією з форм закінчення досудового розслідування, зокрема, є закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що слідчий, відповідно вимог ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст. 110 та 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури від 02.08.2023 року кримінальне провадження № 0000049 за ч.1 ст.190 КК України було об`єднане в одне провадження з кримінальними провадженнями № 0000051, № 000048 за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 197-1 КК України за № 0000048.

Постановою слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_10 від 28.09.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000049 від 22.03.2023, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Згідно з ч.3 ст.217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

За таких обставин, аналізуючи зміст матеріалів кримінального провадження, колегією суддів було встановлено, що кримінальне провадження № 0000049 за ч.1 ст.190 КК України було об`єднане в одне провадження з кримінальними провадженнями № 0000051, № 000048 та їм було присвоєно єдиний унікальний номер № 0000048за ч.1 ст.190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.185 КК України.

Матеріали кримінального провадження не містять постанови прокурора щодо виділення в окреме провадження кримінального провадження № 0000049 за ч.1 ст.190 КК України, постановленого у відповідності до ч.3 ст.217 КПК України.

Таким чином, кримінальне провадження на момент прийняття оскаржуваного процесуального рішення здійснювалося за єдиним номером № 0000048за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.185 КК України

Як убачається зі змісту постанови слідчого СВ відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 28.09.2023 року закрито кримінальне провадження № 0000049 від 22.03.2023 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 ККУкраїни, тобто слідчим було безпідставно проігноровано постанову прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури від 02.08.2023 року про об`єднання кримінальних проваджень тапроаналізовано відсутність складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000049 від 22.03.2023 року, яке було об`єднано з іншими кримінальними провадженнями № 0000051, № 000048 та їм було присвоєно єдиний унікальний номер № 0000048за ч.1 ст.190, ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.185 КК України та не було надано оцінки щодо проведеного досудового розслідування за ч.1 ст.197-1, ч.4 ст.185 КК України, а саме не зазначено наявності або відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень та інших ознак складу цих злочинів в цілому та по кожному окремо, за якими було внесено відомості до ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з матеріалів кримінального провадження, наданих на огляд апеляційному суду вбачається, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та прийняв рішення, яке належним чином не мотивував та не навів достатніх підстав для його прийняття.

А тому, в даному випадку погодитись з обґрунтованістю висновків слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження № 0000049 в цілому не можна, оскільки, слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин зазначених в заявах про скоєння кримінальних правопорушень, внаслідок чого, прийняв передчасне рішення щодо закриття кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, а тому, апеляційний суд не визначає конкретного обсягу процесуальних дій, необхідних слідчому для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, яке б відповідало вимогам, вказаним в ст.110 КПК України внаслідок дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За таких обставин, колегія суддів не може надати оцінку доводам апеляційної скарги щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки оскаржувана постанова слідчого була постановлено з порушенням процесуального законодавства, а тому по суті вона не переглядалась.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про скасування постанови слідчого та направленню матеріалів кримінального провадження прокурору відповідно до ч.2 ст.36 КПК України, для організації подальшого розслідування.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2023 року за скаргою представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати та постановити нову.

Скаргу представника потерпілого представника потерпілих ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 28 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 28 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 000049 від 22 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000048 від 21 березня 2023 року направити прокурору Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4