Справа№534/766/23
Провадження №1-кп/534/58/23
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000241 від 05.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, українця,із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-05.06.2002 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ст.69 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-26.03.2003 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.5 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-06.02.2006 Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-30.04.2009 Козельщинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-17.06.2013 Комсомольським судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

-14.05.2015 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.391, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці;

-22.11.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-18.06.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-27.04.2020 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 близько 10 год 20 хв ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «МаркетОпт», який розташований за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, просп. Героїв Дніпра, 63, під час дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 18.05.2022 № 341/2022 , від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 N 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023 неодноразово продовжувався, тривав станом на дати вчинення кримінальних правопорушень й триває на даний час, діючи таємно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиць магазину викрав віскі «Johnnie Walker Black Label» 40% об`ємом 0,5 л вартістю 511 грн 90 коп.

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій стороні ПП «Август Плюс» матеріальної шкоди на загальну суму 511 грн 90 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, об`єм та вартість майна яким заволодів, не заперечував. Зазначив, що в силу збігу тяжких життєвих обставин вчиняв кримінальні правопорушення, а саме за відсутності власного житла та постійного місця проживання, за відсутності паспорту не міг влаштуватися на роботу, щоб отримувати дохід, тому вчинені злочини виникли не з його вини, а у зв`язку зі збігом складних життєвих обставин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що обвинуваченим ОСОБА_4 завдано незначну шкоду, просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище, та те що він немає можливості відшкодувати шкоду. Просить застосувати до обвинуваченого мінімальне покарання відповідно до санкції ч.4 ст.185 КК України та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у обвинуваченого відсутні пом`якшуючі обставини, обвинувачений неодноразово судимий, вчиняє злочини з невеликим проміжком часу, що свідчить про не бажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, тому просила призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Представник потерпілої сторони будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що майнова шкода обвинувачем не відшкодована. Щодо міри покарання стосовно обвинуваченого покладався на розсуд суду, на суворому вироку не наполягає.

Також вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю дослідженими під час судового слідства письмовими та речовими доказами, такими як:

-рапортом працівника поліції про отримання заяви представника потерпілої особи ПП «Август-Плюс» ОСОБА_6 (а.с.150);

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від представника потерпілої особи «Маркетопт» ОСОБА_7 (а.с.151);

-протоколом огляду диску від 06.04.2023, згідно якого:

-на першому відео файлі зафіксовано, що у приміщенні магазину «Маркетопт» до стелажу з алкогольними напоями підходить чоловік, одягнений у чорну шапку, чорну куртку, чорні брюки та чорні черевики, бере у руки предмет, ззовні схожий на коробку з пляшкою, розглядає її, проходить з нею до кінця коридору, потім повертається назад (а.с.162);

-на другому відео файлі зафіксовано приміщення магазину «Маркетопт», стелаж з алкогольними напоями, повз який проходить чоловік, одягнений у чорну шапку, чорну куртку, чорні брюки та чорні черевики, який тримає під лівою рукою коробку чорного кольору та прямує до виходу з магазину. (а.с.163);

-на третьому відео файлі: вхід до приміщення магазину «Маркетопт», у який заходить чоловік, одягнений у чорну шапку, чорну куртку, чорні брюки та чорні черевики, який виходить з приміщення магазину, тримаючи під лівою рукою предмет, ззовні схожий на коробку (а.с.163);

-на четвертому відео файлі: приміщення магазину «Маркетопт», у який заходить чоловік, одягнений у чорну шапку, чорну куртку, чорні брюки та чорні черевики та виходить з приміщення магазину, тримаючи під лівою рукою предмет, ззовні схожий на коробку (а.с.163);

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.04.2023, згідно якої визнано в якості речового доказу диск марки «ALERUS», DVD+R, об?ємом 4,7GB, на якому містять відеозаписи з камер відео спостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.165);

-протоколом огляду місця події з фототаблицями від 06.04.2023 (а.с.166-169);

-відеозаписом, що міститься на диску марки «ALERUS», DVD+R, об?ємом 4,7GB;

-показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні, який показав, що на відеозаписі з магазину «МаркетОпт», чоловік, який 16.02.2023 узяв коробку з полиці з алкогольними напоями, це дійсно він. У коробці була пляшка віскі, яку він продав.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та зібраних доказів достатньо для визнання його винним згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини відзначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вивчав наявність пом`якшуючої обставини, на яку вказав обвинувачений, а саме вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин. Обвинувачений зазначив, що у нього немає паспорта, зробити його у нього немає можливості, на роботу працевлаштуватись без документів він не може, жити немає де, тому, щоб купити їжу, здійснив крадіжку віскі, оскільки мав намір продати пляшку та купити на ці гроші продукти. Для визнання збігу тяжких обставин такими, що пом`якшують покарання, необхідно встановити об`єктивний зв`язок між даними обставинами і вчиненим злочином. Зазначені чинники визнаються обставинами, які пом`якшують покарання, лише за умов, якщо вони виникли не з вини самої особи, яка вчинила злочин, були дійсно тяжкими, але не є такими лише на думку самого винного, а також обумовили вчинення ним злочину. Суд врахував особу обвинуваченого та дійшов висновку, що обвинувачений своїм способом життя, своєю поведінкою, нехтуванням вимог закону сам поставив себе у таке положення, тобто ці обставини виникли з його вини. Крім того, виходячи з показань обвинуваченого, у нього є рідний брат, який надавав йому притулок. До слів обвинуваченого про те, що він не може зробити паспорт та відповідно працевлаштуватися без документів, суд ставиться критично.

Отже, єдиною обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття, оскільки він свою провину визнав, висловлював жаль з приводу вчиненого, засуджував свою поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з статтею 65 цього Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, вчинив кримінальне правопорушення менш, ніж через два місяці після звільнення від відбування покарання, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, стан здоров`я обвинуваченого, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити мінімальне стягнення у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Судом враховано соціально значиму поведінку винного до і після вчинення злочину, а також якості та інші особливості його особистості. Крім того, суд взяв до уваги, що розмір матеріальної шкоди, завданої обвинуваченим, незначний, становить 511 грн 90 коп., проте систематичність вчинення обвинуваченим корисливих злочинів, відсутність доказів, які б вказували на зниження суспільної небезпеки самого обвинуваченого та свідчили про його виправлення, не дають підстав дійти висновку, що при звільненні від відбування покарання ОСОБА_4 не вчинить нового злочину та є можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Крім того, вже після перебування вказаного кримінального правопорушення на розгляді в суді, ОСОБА_4 продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення. Так, кримінальне провадження №0000386 від 18.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, перебуває на розгляді у судді ОСОБА_8 (а.с. 41-44, 81, 83). У межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суспільну небезпечність діяння, яке він вчинив, суд не вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому не знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному статтями 75, 76 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у справі відсутній.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає застосувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у справі:

- оптичний СD диск марки «Alerus», DVD+R, об`ємом 4,7 Gb залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілої сторони та прокурору.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1