ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/429/21
УХВАЛА

"20" листопада 2023 р. Слідчий суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в селищі Петриківка клопотання старшого слідчого СВ ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000042, від 21.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України, про накладення арешту на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого про накладення арешту на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що невстановленою особою здійснено будівництво об`єкту нерухомості - бази відпочинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на самовільно зайнятій земельній ділянці, здійснено реєстрацію речових прав на нерухоме майно - самовільно збудовану базу відпочинку за юридичною особою та здійснено у подальшому її відчуження.

Згідно інформації, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «Зігудс» зареєстровано право власності на нерухоме майно - базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 592,9 кв.м. на підставі рішень судів, які у подальшому скасовано в судовому порядку.

Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2016 у справі № 208/402/16-ц затверджено мирову угоду, за якою визнано право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за фізичною особою.

На підставі зазначеного рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості щодо реєстрації речових прав на вищезазначену базу відпочинку.

Однак у подальшому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.08.2017 ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська скасовано.

Крім того, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.02.2018 у справі № 207/1452/17 визнано за фізичними особами по бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, жодної інформації про наявність права власності чи користування на земельну ділянку, на якій розміщено об`єкти нерухомості в рішенні суду не зазначено.

На підставі вказаного рішення суду аналогічно внесено відомості про право власності на базу відпочинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, у подальшому, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2020 вищезазначене рішення суду скасовано як незаконне.

Таким чином, підстави для внесення відомостей про реєстрацію речових прав на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відсутні.

Також було встановлено, що згідно копії акта приймання передачі нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи між ОСОБА_4 та ТОВ «Зига і сини», затвердженого приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу ОСОБА_5 , відбулася передача майна 03.12.2018.

Крім того, 20.12.2018 між учасником ТОВ «ЗИГА І СИНИ» ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, відповідно до якого продавець ОСОБА_4 зобов`язувався передати у власність ОСОБА_6 належну йому частку у статутному капіталі (фонді) товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИГА І СИНИ».

Згідно акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «ЗИГА І СИНИ» від 21.12.2018 ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_6 прийняв на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ від 20.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , реєстр № 1374, частку у статутному капіталі ТОВ «ЗИГА І СИНИ», вартістю 150 000 тисяч гривень, що становить 100 % Статутного капіталу ТОВ «ЗИГА І СИНИ».

04.09.2023 додатково допитаний у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що підписи у вищезазначеному договорі та у Акті приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи між ним та ТОВ «ЗИГА І СИНИ» виконані не ним.

Вчинивши самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, та зареєструвавши в подальшому право власності на об`єкти нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без належних на те підстав, невстановленими особами здійснено легалізацію (відмивання) доходів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Аналізом зазначеної інформації встановлено фактичні обставини, які свідчать про набуття права власності ТОВ «Зігудс» на об`єкт самочинного будівництва - базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованою за адресою: вул. Зелена, 18, смт. Курилівка Дніпровського району Дніпропетровської області, злочинним шляхом.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору купівлі-продажу (реєстр № 1504), право власності на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» вже зареєстровано за ТОВ «ІМПЕРІО ЛАЙТ», (Згідно до інформації з інтернет - ресурсу «Уoucontrol» ТОВ «ІМПЕРІО ЛАЙТ» зареєстровано за юридичною адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд.43. Керівником організації є ОСОБА_7 ).

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за з правовою кваліфікацію за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України.

Накладення арешту на базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» полягає у запобіганні спробам її відчуження на користь інших осіб та збереженні як речового доказу, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що це майно є предметом, який став об`єктом кримінально-протиправних дій. Окрім цього, санкції ч. 4 ст. 197-1 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України передбачають покарання, за якими до вказаного майна може бути застосована спеціальна конфіскація та конфіскація майна.

У зв`язку з вищезазначеним, старший слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно ззабороною використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Прокурор надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, просила його задовільнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчим суддею вирішено проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Суд, дослідивши надані матеріали кримінального провадження виходить з такого.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно до ч.1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України, в ході якого встановлено, що невстановленою особою здійснено будівництво об`єкту нерухомості - бази відпочинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на самовільно зайнятій земельній ділянці, здійснено реєстрацію речових прав на нерухоме майно - самовільно збудовану базу відпочинку за юридичною особою без належних на те підстав невстановленими особами здійснено легалізацію (відмивання) доходів, одержаних внаслідок вчинення небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Згідно інформації головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 є самовільно зайнятою.

Як зазначено старшим слідчим, право власності на нерухоме майно - базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстровано на підставі рішень судів, які у подальшому скасовано в судовому порядку, що підтверджується відповідними судовими рішеннями суду апеляційної інстанції (справи № 208/402/16-ц та № 207/1452/17).

Згідно протоколу огляду від 08.11.2023 встановлено, що на сайті https://www.olx.ua міститься оголошення про продаж бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

16.11.2023 постановою старшого слідчого база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » визнана речовим доказом.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В рамках наданих досудовим розслідуванням матеріалів, судом встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України КК України, що підтверджується наданими суду матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само у випадках вчинення кримінальних правопорушень визначених цією статтею.

Тому, суд також погоджується, що до вказаного майна може бути застосована спеціальна конфіскація, оскільки санкція ч. 4 ст. 197-1 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України передбачає застосування конфіскації майна, що також передбачає можливість накладення арешту.

Суд погоджується з позицією правоохоронних органів щодо відповідності майна критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, як речового доказу в кримінальному провадженні, майно визнано речовим доказом, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підставою для накладення арешту.

Розташовані на земельній ділянці споруди є доказом користування земельною ділянкою, а тому зберегли на собі сліди злочину, що свідчить про наявність потреби у їх збереженні.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, про які повідомлено суду, суд приходить до висновку про обґрунтоване існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна.

Приймаючи до уваги, що нерухоме майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, до нього може бути застосована спеціальна конфіскація та конфіскація, суд вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно, та це є розумним, пропорційним та співрозмірним обмеженням права власності із завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 100, 131-132, 167-169, 170-171, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: базу відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із забороною використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково згідно правил ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1