Справа №522/5958/21
Провадження №1-кс/522/7359/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000184 від 26.06.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку липня 2018 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) невстановлена досудовим слідством особа на грунті особистої неприязні, яка виникла у зв?язку з активною громадською діяльністю журналіста друкованого видання «Громадське слідство» ОСОБА_8 та члена політичної ради Політичної партії «Народний Рух України» ОСОБА_9 , з питань протидії протиправним відчуженням об?єктів нерухомості одеської територіальної громади за сприяння окремих представників місцевих органів влади та правоохоронних органів, проведенням акцій протесту та висвітлення цих питань у засобах масової інформації, соціальних мережах, усвідомлюючи те, що публічна критика ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дій посадовців підриває авторитет очільників органів місцевого самоврядування серед мешканців м. Одеса, з метою залякування означених громадських активістів й усунення їх від подальшої громадської і політичної діяльності, прийняв рішення організувати замах на них.

Організувати замах на громадських активістів за грошову винагороду було доручено громадянину України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досягнувши між собою домовленостей щодо організації вчинення вказаного злочину, невстановлена особа та ОСОБА_7 , у липні 2018 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено), розподілили між собою ролі та функціональні обов?язки таким чином, що невстановлена особа, виконуючи роль організатора:

- замовила вчинення злочину та визначила об?єкт його посягання;

- залучила до вчинення злочину іншого організатора;

- здійснювала фінансове забезпечення, необхідне для вчинення злочину шляхом передачі через ОСОБА_7 грошової винагороди іншим співучасникам на його підготовку та безпосереднє вчинення.

Виконуючи замовлення на вбивство ОСОБА_9 і ОСОБА_8 достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є член політичної ради Політичної партії «Народний Рух України», ОСОБА_7 у липні 2018 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) перебуваючи у м. Одеса, з метою приховання своєї злочинної діяльності від оточуючих, через невстановлених досудовим слідством осіб отримав дані щодо місця проживання ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ), транспортного засобу ОСОБА_8 (легковий автомобіль «Тойота Авалон», д.Н.3. НОМЕР_1 ), часу та маршрутів їх пересування.

3 урахуванням зазначеної інформації ОСОБА_7 вирішив вчинити вбивство ОСОБА_9 і ОСОБА_8 шляхом керованого зіткнення вантажного автомобіля з легковим автомобілем, яким пересуватимуться зазначені особи, що, на його думку, мало призвести до їх загибелі.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_7 через невстановлених осіб 13.07.2018 придбав в м. Одеса у громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому, ОСОБА_11 не повідомлялось і не уло відомо про протиправні дії, з метою вчинення яких купувався транспортний засіб.

В другій частині липня 2018 року зазначений автомобіль, за вказівкою ОСОБА_7 , невстановленими досудовим слідством особами переміщено в лісопаркову зону в районі меморіального комплексу «411 батарея» в м. Одеса, з метою його зберігання до моменту використання у злочинній діяльності.

Наприкінці липня 2018 року, перебуваючи у м. Одеса, ОСОБА_7 запропонував прийняти участь в умисному вбивстві своїй довіреній особі ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким відбував покарання у Південній виправній колонії Одеської області (N° 51), та отримав від нього згоду на участь у вчиненні злочину. При цьому ОСОБА_7 бажаючи приховати кінцеву мету організованого ним злочину, посягання на життя громадських діячів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , не повідомив ОСОБА_12 установчі дані та рід занять останніх. В подальшому ОСОБА_7 дав вказівку ОСОБА_12 підшукати особу, яка має навики ремонту та керування автомобілем «ГАЗ-53», для безпосереднього виконання вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , шляхом керованого зіткнення вантажного автомобіля з легковим автомобілем, в якому в момент зіткнення перебуватимуть зазначені особи.

Для виконання відведеної ОСОБА_12 ролі у спільному злочинному плані ОСОБА_7 наприкінці липня 2018 року, перебуваючи у м. Одеса, надав йому грошові кошти в сумі 2 000 доларів США, фотозображення автомобіля «Тойота Авалон», д.н.з. НОМЕР_1 , в електронному вигляді, а також повідомив про час і маршрут пересування вищезазначеного легкового автомобіля.

Наприкінці липня 2018 року, перебуваючи у лісопарковій зоні в районі меморіального комплексу «411 батарея» в м. Одеса, ОСОБА_7 передав ОСОБА_12 заздалегідь придбаний ним через третіх осіб вантажний автомобіль «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 , разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

3 метою реалізації своєї ролі в загальному злочинному плані щодо вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . ОСОБА_7 , як організатор вчинення злочину:

- розробив план вчинення злочину, визначивши спосіб вчинення вбивства;

- підшукав та залучив до злочинної діяльності виконавців і пособників

вчинення злочину;

- фінансував злочинну діяльність за рахунок коштів, отриманих від невстановленої досудовим слідством особи;

- довів залученим до вчинення злочину особам відомості щодо об?єктів

посягання, розробленого плану вчинення злочину та способу його виконання:

- усунув перешкоди та створив умови для вчинення злочину, надавши

співучасникам злочинної діяльності відомості щодо місця проживання та інших даних про особи потерпілих;

- координував злочинні дії співучасників злочину;

тобто, виконав всі дії для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

В свою чергу, ОСОБА_12 , переслідуючи мету отримання грошової винагороди, прийняв рішення вчинити вбивство ОСОБА_9 і ОСОБА_8 за планом ОСОБА_7 і з використанням наданих ним засобів. При цьому, ОСОБА_12 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав невідворотність тяжких наслідків від зіткнення вантажного автомобіля з легковим автомобілем, а саме смерті людей, та бажав їх настання. ОСОБА_12 розумів, що вчинятиме зазначене кримінальне правопорушення способом, небезпечним для життя багатьох осіб, які не матимуть змоги протистояти його злочинним діям.

01.08.2018 ОСОБА_12 у ході підготовки до вчинення протиправних дій, спрямованих на умисне вбивство, за допомогою третьої невстановленої досудовим слідством особи, залученої в якості водія, не повідомляючи її про свій злочинний намір, здійснив переміщення автомобіля «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 , з лісопаркової зони в районі меморіального комплексу «411 батарея» у м. Одеса в район с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, поближче до адреси проживання ОСОБА_9 , де відповідно до наданої ОСОБА_7 інформації повинен був знаходитись автомобіль «Гойота Авалон», д.н.з. НОМЕР_1 , яким пересуваються ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Під час даного переміщення ОСОБА_12 виявив дрібні несправності у наданому ОСОБА_7 вантажному автомобілі, що перешкоджало вчиненню злочину і тому потребувало усунення.

В той же день ОСОБА_12 , незважаючи на зазначені перешкоди, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою підшукання та залучення безпосереднього виконавця злочину, перебуваючи у товариських відносинах з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому здавав кімнату,розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , запропонував останньому оцінити технічний стан та здійснити дрібний ремонт автомобіля «ГАЗ-53», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області. При цьому, ОСОБА_12 не повідомляв ОСОБА_13 ні про власника зазначеного автотранспорту, видавши його за власний, ні про свої злочинні наміри, ні про наявність інших співучасників злочину.

Здійснивши ввечері 01.08.2018 за вказівкою ОСОБА_12 дрібний ремонт вищезазначеного транспортного засобу, ОСОБА_13 переставив його на інше місце стоянки, що розташоване на АДРЕСА_2 .

ОСОБА_12 , оцінивши навики ОСОБА_13 в ремонті та керуванні автомобілем «ГА3-53», того ж дня запропонував останньому за грошову винагороду в 500 доларів США вчинити вбивство двох осіб шляхом керованого зіткнення зазначеного вантажного автомобіля з легковим автомобілем «Тойота Авалон», в якому мали перебувати останні.

ОСОБА_13 , переслідуючи мету отримання грошової винагороди, погодився вчинити вбивство ОСОБА_9 і ОСОБА_8 за планом, запропонованим ОСОБА_12 , та з використанням наданих ним засобів.

ОСОБА_13 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав невідворотність тяжких наслідків від зіткнення вантажного автомобіля з легковим автомобілем, а саме смерть людей, та бажав їх настання, розуміючи, що буде вчиняти зазначене кримінальне правопорушення способом, небезпечним для життя багатьох осіб, які не матимуть змоги протистояти його злочинним діям.

В той самий час ОСОБА_7 з метою здійснення контролю за діями ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомив останнього про участь у вчиненні злочину ще однієї невстановленої досудовим слідством особи, не повідомляючи її установчих даних.

Зазначена невстановлена досудовим слідством особа мала зустріти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в кінці вул. Чорноморська в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, та на мопеді ОСОБА_12 відвезти ОСОБА_13 до автомобіля «ГА3-53» і, в подальшому, забрати останнього з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_12 , виконуючи роль співвиконавця умисного вбивства, вчинив наступне:

- підшукав та залучив до злочинної діяльності особу, для безпосереднього вчинення злочину за матеріальну винагороду за рахунок коштів, отриманих від ОСОБА_7 ;

- довів до відома особи, залученої до вчинення злочину, відомості про об?єкти посягання, розроблений план вчинення злочину та спосіб його виконання;

- усунув перешкоди та створив умови для вчинення злочину, надавши співучаснику злочинної діяльності відомості щодо місця знаходження та інші дані про автомобіль, в якому мали перебувати потерпілі;

- координував злочинні дії співучасника злочину.

02.08.2018, приблизно о 08 год. 30 хв., реалізовуючи завчасно заплановане вчинення умисного вбивства, ОСОБА_12 , діючи по раніше розробленому та відомому ОСОБА_13 злочинному плану, на власному моторолері «Хонда», заїхав за останнім до місця його проживання ( АДРЕСА_3 ).

Звідти зазначені особи на вказаному моторолері поїхали в кінець вул. Чорноморська у с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, де зустріли невстановлену досудовим слідством особу, про яку зазначав ОСОБА_7

3 метою чіткої взаємодії під час реалізації спільного злочинного задуму та оперативного корегування злочинного плану ОСОБА_12 передав ОСОБА_13 мобільний телефон, який раніше не використовувався, а після вчинення злочину був знищений ОСОБА_12 (ідентифікаційні ознаки мобільних терміналів досудовим слідством не встановлено). За допомогою зазначеного мобільного терміналу ОСОБА_12 підтримував мобільний зв?язок з ОСОБА_13 під час вчинення умисного вбивства, керував його діями та отримував інформацію про хід вчинення спланованого завчасно злочину.

02.08.2018, близько 09 год. 00 хв., невстановлена досудовим слідством особа, керуючи моторолером марки «Хонда», що належав ОСОБА_12 , відвезла ОСОБА_13 до місця, де останній залишив завчасно підготовлений для вчинення злочину автомобіль «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 (вул. Лабораторна с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області).

ОСОБА_13 , чітко виконуючи вказівки ОСОБА_12 , спрямовані на вчинення умисного вбивства, дізнався від останнього маршрут свого слідування на місце вчинення злочину, марку, колір та державний реєстраційний знак автомобіля, в якому мали знаходитись особи, яких заплановано вбити.

Однак, не знаючи місцевості, ОСОБА_13 , керуючи автомобілем «ГАЗ-53», д.н.з. НОМЕР_2 , помилково повернув з вул. Горіхова алея на вул. Інститутська с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області. Проїхавши певну відстань та не знайшовши автомобіль «Тойота Авалон», в якому мали перебувати особи, яких потрібно було вбити, останній не відмовився від свого злочинного задуму.

Зв?язавшись із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 уточнив місце знаходження легкового автомобіля, розвернувся, та виїхавши по вул. Інститутська на вул. Горіхова алея, спрямував автомобіль «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 , в напрямку вул. Світла.

Близько 09 год. 40 хв. 02.08.2018, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , чітко виконуючи його вказівки, керуючи автомобілем «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 , з вул. Горіхова алея виїхав на вул. Світла в с. Лиманка Овідіонольського району Одеської області (ЖМ «Червоний Хутір»), де поруч з будинком No 24, побачив припаркований автомобіль «Гойота Авалон», д.н. НОМЕР_3 . Не впевнившись в тому, скільки саме осіб перебуває в зазначеному автомобілі, ОСОБА_13 , з метою вчинення умисного вбивства, діючи за доведеним до його відома ОСОБА_12 планом, скерував автомобіль «ГА3-53» в передню частину зазначеного легкового автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_13 виконав усі дії, що вважав необхідними для доведення до кінця умисного вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які, на його думку, мали знаходитись в автомобілі «Тойота Авалон», з корисливих мотивів на замовлення, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, шляхом вчинення керованого зіткнення автомобіля «ГА3-53», за кермом якого перебував, із вказаним легковим автомобілем.

Відповідно до висновку експерта №1154-А від 02.11.2018 рульове керування та гальмова система автомобіля «ГА3-53», д.н.з. НОМЕР_2 , в момент вчинення злочину знаходились в працездатному стані та дозволяли ОСОБА_13 контролювати, змінювати напрямок руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі. Про це свідчать і попередні переміщення ОСОБА_13 в с. Лиманка на зазначеному автотранспорті.

В результаті зазначених дій ОСОБА_13 потерплі ОСОБА_8 , який на той час перебував в автомобілі «Тойота Авалон», і ОСОБА_9 , який ще не сів до вказаного автомобіля, залишилися живі, не отримавши тілесних ушкоджень.

Таким чином їх умисне вбивство не було доведено до кінця з причин, що не залежали від виконавця.

Одразу після вчиненого ОСОБА_13 , 3 метою уникнення відповідальності за скоєне, втік з місця події в напрямку вул. Горіхова алея с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, де його на моторолері «Хонда» чекав невстановлений спільник ОСОБА_7 , який, виконуючи роль посібника у даному кримінальному правопорушенні, забрав ОСОБА_13 з місця вчинення злочину та відвіз його на перехрестя вул. Ільфа і Петрова та вул. Архітекторської в м. Одеса, де останній передав йому використаний під час вчинення злочину мобільний телефон, наданий ОСОБА_12 .

Того ж дня, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_12 приїхав до житла ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ), де повідомив останньому про успішно реалізований злочинний план, віддав обіцяну йому винагороду у вигляді 500 доларів США та дав вказівку нікому не розповідати про вчинене. Тобто, ОСОБА_12 виконав всі дії для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , яке не було доведено до кінця з причин, що не залежали від нього.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_7 своїми умисними діями організував посягання на життя керівника політичної партії та на життя журналіста, тобто вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України.

Так, 21.06.2019 в рамках розслідування кримінального провадження за №0000563 від 02.08.18 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України, однак вручити письмове повідомлення про підозру безпосередньо підозрюваному не виявилось за можливе у зв`язку з відсутністю інформації щодо його місцезнаходження. У зв`язку з чим письмове повідомлення про підозру направлено поштовим зв`язком за адресою проживання та реєстрації підозрюваного ОСОБА_7 .

Однак, матеріали кримінального провадження містять відомості, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на території рф та Республіки Молдова.

Крім того, 05.08.2019 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук, проведення якого доручено ГУ БКОЗ СБ України.

Незважаючи на неможливість допитати підозрюваного ОСОБА_7 по обставинам його підозри, вина останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про підозру громадянину України ОСОБА_7 від 21.06.2019;

- постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 05.08.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.10.2020;

- копією ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 24.05.2019;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 26.04.2019;

- копією ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 28.12.2018;

- копією протоколу про результати проведення НСРД від 12.02.2019;

- копією протоколу огляду місця події від 02.08.2018;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 03.09.2018

- лист ГУ БКОЗ СБ вх. №1940 від 25.02.2019;

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України. При цьому, санкції даних статей передбачають можливість призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, що відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 112 КК України застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно матеріалам кримінального провадження № 0000184 встановлено, що ОСОБА_7 фактично перебуває на території рф або Республіки Молдова, що дає йому можливість, перебуваючи на свободі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на свідків, експертів; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; закінчити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, із залученням інших осіб та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо через перебування підозрюваного на території рф або Республіки Молдова, і пов`язану з цим можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території іншої держави.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що воно є передчасним.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та матеріали долученні в його обґрунтування, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань України за № 0000184 від 26.06.2019, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України.

21.06.2019 в рамках розслідування кримінального провадження за № 0000563 від 02.08.18 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України, однак вручити письмове повідомлення про підозру безпосередньо підозрюваному не виявилось за можливе у зв`язку з відсутністю інформації щодо його місцезнаходження. У зв`язку з чим письмове повідомлення про підозру направлено поштовим зв`язком за адресою проживання та реєстрації підозрюваного ОСОБА_7 .

Однак, матеріали кримінального провадження містять відомості, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на території рф та Республіки Молдова.

Крім того, 05.08.2019 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук, проведення якого доручено ГУ БКОЗ СБ України.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе лише у разі доведення прокурором існування підстав, передбачених ст.177 КПК України, та доведення виїзду підозрюваного та/або оголошення його у міжнародний розшук.

Тобто положення ч.6 ст.193 КПК України не зобов`язують при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про його оголошення в міжнародний розшук.

Чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас в абз.1 ч.1 ст.281 КПК України вказано, що «якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного».

Частиною 2 ст.281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, положення чинного КПК України покладають на прокурора/слідчого обов`язок надати докази на підтвердження оголошення підозрюваного, зокрема, у міжнародний розшук, та не зобов`язують прокурора/слідчого доводити факт перебування такої особи в розшуку.

При цьому, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено слідчим СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 шляхом винесення постанови від 16.11.2023 року про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, факт оголошення особи у розшук (міжнародний розшук, як один з різновидів розшуку) підтверджується окремою постановою, в даному випадку, слідчого. Вказана умова в даному випадку була дотримана.

Частина 3 зазначеної статті передбачає, що у подальшому оголошений розшук здійснюється за відповідним доручення, але поняття «здійснення» розшуку не є тотожнім поняттю «оголошення розшуку» за змістом статті 281 КПК України. Розшук здійснюється після його оголошення, при чому здійснення розшуку стосується вирішенню організаційним питань, які вирішуються після його оголошення.

Постанова про оголошення особи в міжнародний розшук є єдиним доказом існування юридичного факту оголошення такої особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст.281 КПК України та ч.6 ст.193 КПК України. При цьому, скерування даної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України є одним із можливих шляхів організації міжнародного розшуку, тобто є лише засобом здійснення такого розшуку (ч.3 ст.281) КПК України.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, етапу здійснення відповідного запиту до Інтерполу щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України передує оголошення такої особи в установленому законодавством порядку в розшук правоохоронними органами України, а документами, які додаються до запиту є завірена копія постанови про оголошення розшуку особи (постанови про зупинення досудового розслідування) та завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування. Таким чином, вже на момент звернення із запитом до Інтерполу особа має бути оголошена в розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого постановою.

З огляду на наявні в матеріалах клопотання докази, зокрема, відомості про перетин державного кордону України ОСОБА_7 24.08.2018, постанову слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_15 від 16.11.2023 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 в міжнародний розшук, слідчий суддя дійшов до висновку, що доведено факт оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Крім того, слід зазначити, що слідчий вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.

Положення «Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів», затвердженої Наказом № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року МВС України, ГПУ, СБУ, ДМС, ДПА України, визначають, що міжнародний розшук здійснюється з використанням каналів та можливостей Інтерполу, тобто, передбачають саме порядок використання можливостей Інтерполу. При цьому не зазначається, що виключно вона регулює питання міжнародного розшуку особи. Так, розділ 4 Інструкції має назву «Міжнародний розшук каналами Інтерполу», проте КПК України не обмежує поняття міжнародного розшуку тільки міжнародним розшуком з використанням каналів та можливостей Інтерполу.

Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не оголошена у міжнародний розшук, а може свідчити, що такий розшук не здійснюється цією організацією, але у цьому випадку компетентні органи відповідної країни для здійснення розшуку мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.

Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про не оголошення особи у міжнародний розшук, оскільки з наявністю/відсутністю такої інформації КПК не пов`язує можливість/неможливість оголошення особи у розшук (міжнародний розшук).

Отже, з огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а також факт того, що він оголошений у міжнародний розшук та виїхав з території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч.6 ст.193 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_16 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 112, ч. 3 ст. 27 ст. 348-1 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкимм злочинами.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - повідомленням про підозру громадянину України ОСОБА_7 від 21.06.2019;

- постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 05.08.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.10.2020;

- копією ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 24.05.2019;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 26.04.2019;

- копією ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 28.12.2018;

- копією протоколу про результати проведення НСРД від 12.02.2019;

- копією протоколу огляду місця події від 02.08.2018;

- копією допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 03.09.2018

- лист ГУ БКОЗ СБ вх. №1940 від 25.02.2019;

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз.7 ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотаня слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000184 віл 26.06.2019 року задовольнити.

За відсутності підозрюваного обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_7 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити ОСОБА_7 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1