Справа № 465/5552/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1267/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року у м. Львові

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 25.07.2023 року, тобто з часу його затримання і поміщення під варту.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання про арешт майна та речові докази.

На вказаний вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить призначити йому менш суворе покарання та не пов`язане із позбавленням волі.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений мотивує тим, що скоєння ним крадіжки відбулось у районі де не має воєнних дій та не під час повітряної тривоги.

Згідно оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_6 , 31.07.2022 року близько 16.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно та в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, за адресою: м. Львів, вул. Тролейбусна, 3, таємно викрав акумулятор марки PVC Swing 48v10.6Ah вартістю 5500 гривень, контролер 48v/13A із гравіруванням компанії «Veloraketa» вартістю 600 гривень, сумку із логотипом компанії «Veloraketa», чорного кольору вартістю 600 гривень, які були прикріплені до рами велосипеда, що належали потерпілому ОСОБА_8 , чим завдав матеріальної шкоди останньому на загальну суму 6700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, з огляду на безпідставність такої, зазначивши про законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно поданої апеляційної скарги обвинувачений просить призначити йому менш суворе покарання та не пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого щодо призначеного йому покарання, колегія суддів приходить до висновку, що призначене місцевим судом ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,відповідає вимога ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання місцевим судом у повні мірі враховано тяжкість вчиненого ним злочину, який класифікується як тяжкий, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення та його наслідки, корисливий мотив вчиненого, дані про особу винного, який вину визнав повністю, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти приватної власності, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак на даний час проходить програму замісної терапії у зв`язку із вживанням наркотичних речовин, нейтрально характеризується за місцем проживання, ніде не працює, одружений, проте, із дружиною проживає окремо, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім цього, місцевим судом враховано факт повернення викраденого майна, у зв`язку з чим потерпілий на даний час не має матеріальних претензій до обвинуваченого, наявності в обвинуваченого матері - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - інваліда третьої групи.

Покликання обвинуваченого на те, що скоєння ним крадіжки відбулось у районі де не має воєнних дій та не під час повітряної тривоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки

місцевим судом було враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і згідно поданої апеляційної скарги обвинувачений не оспорює правильності кваліфікації його дій.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання у мінімальному розмірі, встановленому у санкції інкримінованої йому статті.

Також колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, з огляду на відсутність виняткових обставин, які б давали підстави для ухвалення такого рішення.

Місцевий суд правильно врахував, що згідно матеріалів справи ОСОБА_6 є особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень проти приватної власності.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.03.2021р. за ч.3 ст.185 КК України на 3 років 6 місяців позбавлення волі, і звільнившись із місць позбавлення волі 01.04.2022р., вже 31.07.2022р. ОСОБА_6 знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також підстав для застосування ст. 75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного вироку суду, а отже така визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: