Провадження № 1-кс/638/3100/23
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00002570 від 02 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просить у кримінальному провадженні №00002570 від 02 жовтня 2023 року продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 02 січня 2024 року.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 02 жовтня 2023 року приблизно о 03:00 (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) зайшов до будинку АДРЕСА_2 , в якому тимчасово проживав разом з дівчиною ОСОБА_7 , де на ґрунті ревнощів та раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого спереду та двома руками штовхнувши ОСОБА_8 у груди, після чого останній впав на підлогу та вдарився головою об двері, після чого взяв ОСОБА_8 за обидві ноги виволік його за подвір`я та, стоявши нахилившись вперед до останнього, наніс потерпілому не менше 10 ударів правою рукою в область обличчя, голови та грудної клітини, чим спричинив останньому ушкодження у вигляді: забою головного мозку, субдуральної гематоми лівої гемісфери, двухсторонній гемопневмоторакс та забій передньої стінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після чого ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07:00 ранку потерпілий ОСОБА_8 помер у лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».

Згідно експертної довідки №12-17/326А від 06 жовтня 2023 року причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 став: набряк-набрякання головного мозку, субдуральні крововиливи, закрита черепно-мозкова травма, переломи 5-8 ребер справа.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

16 листопада 2023 року було винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

17 листопада 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 фактично затримано 02 жовтня 2023 року о 19:10 год в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30.11.2023 включно.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження необхідно отримати висновки: судово-медичної експертизи, судово-імунологічних, судово-цитологічних експертиз, в тому числі призначити додаткову судово-медичну експертизу (за механізмом) та отримати відповідний висновок; надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками вказаних експертиз; вирішити можливі клопотання, що можуть надійти від підозрюваного та його захисника; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; вручити обвинувальний акт підозрюваному та захиснику.

При цьому завершити досудове слідство до вказаного строку не видається за можливе, виходячи із складності зазначеного кримінального провадження, а також через необхідність всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Постановою керівника Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 23.11.2023 строк досудового слідства продовжено до трьох місяців тобто до 02.01.2024.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 30.11.2023.

Слідчий у клопотанні зазначає, що метою і підставами продовження застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність зазначених ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, перебуваючи на волі, буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, оскільки йому відомі місця мешкання та місця перебування потерпілого, свідків та їх родичів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , позицію якого підтримав підозрюваний, в судовому засіданні проти клопотання заперечував, оскільки вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, зможе запобігти настанню ризиків, про які зазначено у клопотанні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 00002570 від 02 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом того, що 02 жовтня 2023 року приблизно о 12:59 год до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , виявили чоловіка без свідомості з тілесними ушкодженнями (ЄО №8532 від 02 жовтня 2023 року).

02 жовтня 2023 року о 19:10 год в затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні даного кримінального правопорушення.

03 жовтня 2023 року о 16:12 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07:00 год потерпілий ОСОБА_8 помер у лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова».

Згідно експертної довідки №12-17/326А від 06 жовтня 2023 року причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 став: набряк-набрякання головного мозку, субдуральні крововиливи, закрита черепно-мозкова травма, переломи 5-8 ребер справа.

16 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 00002570 слідчим ОСОБА_6 винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

17 листопада 2023 року о 10:15 год ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» строком 60 діб до 19 години 10 хвилин 30 листопада 2023 року без визначення розміру застави.

Підставою для застосування запобіжного заходу, згідно зі змістом ухвали суду, були наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які давали слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Системний аналіз ч. 3 та 5 ст. 199 КПК України свідчить про те, що під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного підлягають встановленню обставини того, що встановлені під час застосування запобіжного заходу ризики не зменшилися, і наявні об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які спричинили смерть потерпілого.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: письмові пояснення ОСОБА_4 від 02.10.2023, протокол огляд місця події від 02.10.2023 в період часу з 17:33 год до 18:05 год, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 02.10.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 02.10.2023, протокол допиту ОСОБА_12 від 02.10.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 02.10.2023, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 02.10.2023, протокол огляду місця події від 02.10.2023 в період часу з 20:00 год до 20:30 год, рапорт о/у Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 02.10.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 07.11.2023, копія висновку судово-психіатричного експерта № 282 від 13 листопада 2023 року, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, за викладених у клопотанні обставин.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали та обставини вчинення злочину, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковується зв`язок між описаними діями та подіями, які відбулися, зокрема передача грошових коштів.

Надаючи оцінку наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявністю обґрунтовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

У рішенні від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Заява №17283/02) Європейський суд з прав людини щодо застосування пункту 3 статті 5 Конвенції вказав, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Європейський суд з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

В судовому засіданні сторонами кримінального провадження не надано доказів перебування на утриманні ОСОБА_4 будь-яких осіб. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований. Зазначені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, які в свою виконують роль стримуючих факторів щодо настання ризику переховування від правоохоронних органів та суду.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором поза розумним сумнівом доведено ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, по-перше, ОСОБА_4 проживає разом з ключовим свідком та очевидцем злочину ОСОБА_7 , а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити на неї вплив з метою зміни її показань на свою користь. При цьому, суд зазначає, що хоча під час досудового розслідування свідки вже допитані, однак статтями 23 та 224 КПК України передбачено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_4 відомі місця мешкання та місця перебування потерпілого, інших свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує.

Однак, прокурором не доведено, що з`явився ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки матеріали клопотання, окрім формального посилання сторони обвинуваченням на те, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, не містять жодного доказу, які би підтверджували дане твердження, зокрема відомостей про притягнення у минулому ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, що останній також підтвердив в судовому засіданні. За таких обставин, безпідставними є твердження слідчого, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень - злочинів.

За таких обставин, суд вважає, що встановлені під час застосування запобіжного заходу ризик переховування від правоохоронних органів, суду, та ризик незаконного впливу на свідків не зменшилися і продовжують існувати на даний час.

Постановою керівника Ізюмської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань досудового розслідування за №0002570 від 02 жовтня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до 3 (трьох) місяців, тобто до 02 січня 2024 року включно

Надаючи оцінку обставинам, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до 30 листопада 2023 року, слідчий суддя враховує що постановами слідчого у кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, зокрема судово-медичну експертизу, судово-імунологічну, судово-цитологічну експертизи. Крім того 05 жовтня 2023 року було призначеного судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_8 , висновок якої органом слідства не отримано у зв`язку з навантаженням експертів, також не отримано висновки додаткової судово-медичної експертизи.

Також суд враховує складність кримінального провадження, яка перешкоджає завершити досудове розслідування до закінчення строку ухвали про тримання під вартою, тобто до 30 листопада 2023 року, необхідність в отриманні та долученні до матеріалів кримінального провадження висновків судово-медичної експертизи, додаткової судово-медичної експертизи, та виконання інших слідчих дій, потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні. На переконання суду вказані процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, і не можуть бути виконані до 30 листопада 2023 року з об`єктивних причин.

Окрім того, суд враховує, що з огляду на складність та значний обсяг кримінального провадження, для виконання вимог ст. 290 КПК України та вручити обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, може знадобитися значний проміжок часу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що не зменшилися і продовжують існувати на даний час ризик, передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що з огляду на складність кримінального провадження та значний обсяг процесуальних дій, які необхідно здійснити для повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, неможливо з об`єктивних причин завершити досудове розслідування до 30 листопада 2023 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє клопотання у повному обсязі та продовжує строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00002570 від 02 жовтня 2023 року задовольнити

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто на 36 днів до 02 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28 листопада 2023 року о 12:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1