Cправа № 127/1006/24
Провадження № 1-кс/127/416/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000962 внесеного до ЄРДР 19.12.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Зозів Липовецького району Вінницької області, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює, одружена, раніше не судима,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000962 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 наказом Голови Немирівського місцевого суду Вінницької області від 20.02.1996 за № 7 переведена з посади друкарки на посаду секретер судового засідання з 20.02.1996.

Відповідно до посадової інструкції секретаря Немирівського районного суду Вінницької області, затвердженої Керівником апарату Немирівського районного суду ОСОБА_7 від 15.11.2017:

пунктом 4.1. Секретар судового засідання відповідно до Кодексу законів «Про працю України», Законів України «Про державну службу», «Запобігання корупції» несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходження.

Встановлено, що ОСОБА_8 Указом Президента України від 27 грудня 2001 року № 1271/2001 призначений на посаду судді Немирівського районного суду Вінницької області, Постановою Верховної Ради України від 15 березня 2007 року № 751-V обраний суддею цього суду безстроково.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Держава забезпечує особисту безпеку судді та членам його сім`ї.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства прав. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади», втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

В провадженні судді Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 , перебуває на розгляді справа №140/2511/18 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

У невстановлений досудовим слідством дату та час у ОСОБА_10 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел спрямований на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - суддею Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 по справі №140/2511/18 при постановленні вироку відносно ОСОБА_9 який є обвинуваченим.

Так, після чергового судового засідання по справі №140/2511/18 за обвинуваченням ОСОБА_9 , яке відбулося 08.12.2023 на якому був присутній останній в якості обвинувачуваного, секретар судового засідання ОСОБА_4 перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області за адресою: Вінницька область, місто Немирів, вулиця Шевченка, 27, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , направленою на одержання неправомірної вигоди для них, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернулася до обвинуваченого ОСОБА_9 з вимогою відмовитися від захисника та надати неправомірну вигоду в розмірі 2 000 доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення суддею Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 по справі №140/2511/18 при постановленні вироку відносно нього щодо призначення покарання не непов`язаного з позбавленням волі. У разі ненадання ним визначеної суми неправомірної вигоди, ОСОБА_9 за вироком суду буде призначене покарання у виді позбавлення волі.

На вимогу ОСОБА_4 , про надання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 повідомив, про відсутність у нього зазначеної суми коштів, на що ОСОБА_4 , надала час для роздумів до наступного судового засідання, яке відбудеться 11.12.2023.

В свою чергу, ОСОБА_9 , сприймаючи ОСОБА_4 , як особу яка обіймає посаду секретаря судового засідання судді Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 , у якого на розгляді перебуває справа №140/2511/18 в якій він є обвинуваченим, та ОСОБА_4 в силу своїх службових та особистих стосунків з суддею, може здійснити вплив на прийняття ним відповідного рішення по справі.

Діючи за вказівкою ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_9 11.12.2023 об 11 годині прибув до приміщення Немирівського районного суду Вінницької області, де, за попередньою вказівкою ОСОБА_4 , в ході судового засідання відмовився від свого захисника ОСОБА_11 .

Наступного дня, 12.12.2023 о 14 годині 30 хвилин, після чергового судового засідання до ОСОБА_9 підійшла ОСОБА_4 та повідомила, про те що він зробив «правильний вибір» та зараз до нього підійде помічник судді на ім`я ОСОБА_12 для обумовлення деталей щодо передачі грошових коштів.

Цього ж дня, біля приміщення Немирівського районного суду Вінницької області по вул. Шевченка, 27 м. Немирів Вінницької області, до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_10 та вході особистої бесіді сказав надати йому грошові кошти, проте ОСОБА_9 повідомив, що у нього при собі немає зазначених грошових коштів. В свою чергу ОСОБА_10 повідомим, що буде чекати ОСОБА_9 біля кафе навпроти Немирівського районного суду Вінницької області об 11 годині 13.12.2023.

На визначені ОСОБА_10 дату та час ОСОБА_9 прибути не зміг, через хворобу.

Цього ж дня, 13.12.2023 більш точний час не встановлений, на мобільний додаток «WhatApp» ОСОБА_9 подзвонила ОСОБА_4 та попередила, що зараз зателефонує ОСОБА_10 . Через деякий час на мобільний додаток «WhatApp» ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_10 та висловив, вимогу про останній шанс «вирішити питання» до 08.01.2024, коли має відбутися наступне судове засідання, в іншому випадку при винесенні вироку йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі.

Після спілкування та особистої зустрічі з ОСОБА_10 у ОСОБА_9 , склалося суб`єктивне враження, про те, що в силу займаної ним посади помічника судді Немирівського районного суду Вінницької області та його службових і особистих стосунків з суддею ОСОБА_8 , ОСОБА_10 також як і ОСОБА_4 може здійснити вплив на прийняття суддею відповідного рішення по справі в якій він є обвинуваченим.

У подальшому, на визначену судом дату та час, а саме 09 годину 00 хвилин 08.01.2024 ОСОБА_9 прибув до приміщення Немирівського районного суду Вінницької області по вул. Шевченка, 27 м. Немирів Вінницької області, де він зустрів ОСОБА_4 , яка сказала пройти з ОСОБА_10 та передати йому кошти.

Надалі, ОСОБА_10 , доводячи спільний злочинний умисел з ОСОБА_4 який спрямований на одержання неправомірної вигоди для них, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прослідувавши разом з ОСОБА_9 до автомобіля останнього, який розташовувався по АДРЕСА_1 , в салоні якого ОСОБА_10 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 1 500 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 08.01.2024 становило 57 105 грн., за вплив на прийняття рішення по справі №140/2511/18 суддею Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 при постановленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 щодо призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Зозів Липовецького району Вінницької області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, раніше не судиму,-

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України підтверджується зібраними на даному етапі досудового розслідування доказами, а саме:

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 19.12.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.12.2023;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_10 від 08.01.2024;

Протоколом освідування особи ОСОБА_10 від 08.01.2024;

Протоколом огляду місця події від 08.01.2024;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 08.01.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.01.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.01.2024;

Іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та у відповідності до п. 1 ст. 184 КПК України, встановлена наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною (позбавлення волі від трьох до восьми років позбавлення волі) дає підстави вважати, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Закрома, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винною, може спонукати останню вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- п. 2 частини 1 статті 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на її причетність до скоєння даного кримінального правопорушення;

- п. 3 частини 1 статті 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають її та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану у кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v UnitedKingdom 14310/88, 28 жовтня 1994 року) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують та тривають ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання їй менш суворого запобіжного заходу.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснили, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 працює, має постійне місце проживання, раніше не судима, одружена, працює, є інвалідом ІІІ групи, позитивно характеризується.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваної, а також наявність обгрунтованих ризиків, які тривають, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 2 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що з метою надання підозрюваній ОСОБА_4 права на альтернативний вид запобіжного заходу, останній необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13 години 25 хвилин 07 березня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 07 березня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_15