Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1177/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

23.10.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: - секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурор ОСОБА_3 ,

-потерпілий ОСОБА_4 ,

- обвинувачений ОСОБА_5 ,

-захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження ЄРДР № 10000109 від 08.05.2023 за обвинувальним актом від 14.06.2023 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця села Велятино Хустського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , з повною середньою професійно-технічною освітою, не одруженого, не має утриманців, не працюючого, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.03.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 статті 289 КК України з призначенням остаточного покарання із застосуванням ч.4 статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років і шість місяців, звільнися з місць відбування покарання 29.03.2023 (зазначена судимість не знята і не погашена),

- про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 22.03.2022 Хустським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі, та маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин, що виразилось в наступному: 07.05.2023 року біля 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, з метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, шляхом злому вхідних дверей на магазині без номера " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що належить п/п ОСОБА_4 , проник в середину приміщення, звідки умисно, таємно, в умовах воєнного стану викрав двох камфорну електроплиту "А-Плюс" вартістю 800 грн, двох камфорну газову плиту "YUCEL" вартістю 1600 грн, 6 банок фарби ємкістю 0,9 кг кожна, вартістю 130 грн за 1 шт., 3 балончики фарби ємкістю 400 грам кожна, вартістю 120 грн за 1 шт., пістолет заклепочний ручний "INTERTOOL" вартістю 320 грн, пилу садову складну "FLORA" вартістю 210 грн, степлер будівельний "INTERTOOL" вартістю 360 грн, електротен дугоподібний - 4 шт. вартістю 250 грн кожний, електротен круговий - 2 шт. вартістю 180 грн кожний, розетку подвійну "LEMANSO" вартістю 65 грн, розетку одинарну "KELEO" вартістю 40 грн, вимикач подвійний "LIDER" вартістю 45 грн, вимикач одинарний вартістю 75 грн, вимикач подвійний "VIKO panasonic" 2 шт. вартістю 85 грн кожна, вимикач подвійний "ALFA" вартістю 50 грн, електровилку вартістю 35 грн, електрокип`ятильник побутовий вартістю 180 грн, відро пластмасове ємкістю 12 л вартістю 70 грн, лампу керосинову вартістю 400 грн, вартість, яких відповідно до довідки про вартість майна від 09.05.2023, становить 6920 грн, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження по суті на стадії з`ясування обставин і перевірки їх доказами вину в пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України визнав повністю, а також визнав встановлені вище обставини, які відповідають змісту формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому і показав таке.

Обвинувачений показав, що звільнившись з місць позбавлення волі, після відбуття покарання за вироком, реквізити якого зазначені у вступній частині цього вироку, не зміг влаштувати своє життя за зареєстрованим місцем проживання, бо його батьки померли, рідні працюють за кордоном, а двоюрідний брат не дозволив йому мешкати в родинному будинку. Обвинувачений також не зміг влаштуватись на роботу, бо паспорт громадянина України втрачено, а тому вирішив проживати із знайомою ОСОБА_7 за місцем її проживання з малолітніми дітьми в смт Міжгір`ї. 07.05.2023 ввечері він з співмешканкою гуляли в центрі смт Міжгір`я і посварились. Обвинувачений сам прибув в район розташування автостанції і вийшов в темну пору доби після 23 години на об`їзну дорогу та підійшов до приміщення магазину, відкрив зачинені на замок двері і зайшов в приміщення магазину, взяв велику сумку марки "BOSS", в яку склав різні товари, які зазначені в обвинувальному акті і виніс ці речі та сховав за гаражем неподалік магазину по вулиці об`їзної дороги, а потім повернувся у магазин і взяв камфорну лампу, яку приніс за місцем проживання з співмешканкою і наступного дня попросив знайомого сусіда ОСОБА_8 допомогти продати цю річ і у подальшому цю лампу він обміняв на «могорич» з гр. ОСОБА_9 .

Обвинувачений просить не карати його суворо і взяти до уваги, що він сприяв розкриттю злочину, зокрема повідомив поліцейським місце, де заховав викрадені товари, взяв участь у слідчому експерименті, під час якого детально показав як вчиняв крадіжку.

Згідно з положеннями статті 349 ч.3 КПК України, на підставі згоди сторін кримінального провадження суд ухвалив обмежитись дослідженням таких доказів: показів обвинуваченого та відомостей про його особу, показів потерпілого, відомостей про повернення викрадених речей потерпілому, показів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та судові витрати, визнавши недоцільним дослідження інших доказів сторони обвинувачення щодо обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши попередньо наслідки такої процесуальної дії.

Вчинення злочину ОСОБА_5 також підтверджується такими доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких він вранці 08.05.2023 по телефону від знайомого, який проживає неподалік приміщення магазину, в якому ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність як ФОП з торгівлі господарськими товарами, отримав повідомлення, що вхідні двері в магазин пошкоджені і є відкритими. Прибувши на місце, потерпілий по телефону повідомив на службу «102» про вчинення крадіжки і після прибуття працівників поліції надав дозвіл здійснити огляд приміщення, зняття слідів злочину і надав перелік викрадених товарів з магазину. 09.05.2023 він дізнався, що крадіжку вчинив обвинувачений і йому видали опісля викрадені товари без ушкоджень. Потерпілий повідомив, що не має претензій до обвинуваченого, тобто не заявляє цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди і просить суд при призначенні покарання обвинуваченому взяти до уваги його позицію.

Свідок ОСОБА_8 показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , яка співмешкає з весни 2023 року з обвинуваченим. 07.05.2023 (в неділю) ОСОБА_7 і ОСОБА_8 попросили його побути з малолітніми дітьми у зв`язку з тим, що вони йдуть в центр смт Міжгір`я прогулятись і придбати харчі. Сусіди повернулись пізно ввечері. Наступного дня він зустрівся з ОСОБА_5 , який попросив його дізнатись кому потрібно для домогосподарства лампа. Опісля ОСОБА_8 і ОСОБА_5 прибули до гр. ОСОБА_9 , який погодився придбати лампу в ОСОБА_5 . Свідок також наголосив, що йому не було відомо про те, що зазначена річ викрадена ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона раніше була знайома з ОСОБА_5 і після його звільнення з місць позбавлення волі запросила його спільно проживати в її будинку в смт Міжгір`ї з двома малолітніми дітьми. Свідок також повністю підтвердила покази свідка ОСОБА_8 , додавши таке, що ввечері 07.05.2023 під час прогулянки по центру смт Міжгір`я вона посварилась з обвинуваченим і вони розійшлись, зокрема обвинувачений біля 23 години пішов в напрямку автостанції, а вона пішки направилась до місця проживання, яке розташоване на значній відстані від центру селища. Під час дороги додому її наздогнав ОСОБА_5 і попросив вибачення за сварку. Наступного дня ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 про те, що хоче продати лампу або ж обміняти на іншу річ. ОСОБА_7 повідомила, що їй не було відомо про те, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку шляхом проникнення в магазин. Про вище встановлені обставини вона пізніше дізналась від працівників поліції, які затримали ОСОБА_5

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив викрадення товарів за переліком та описом згідно з фотоілюстраціями з протоколу огляду. Потерпілий ОСОБА_4 також підтвердив, що товари з протоколу огляду і фотоілюстрацій належать йому і знаходились в магазині до вчинення крадіжки, а також повернуті йому під час досудового розслідування.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 повідомив суду, що повністю визнає всі обставини, зазначені в обвинувальному акті і не потребує дослідження інших доказів.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, який мав місце за кваліфікуючими ознаками : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

За вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до обвинуваченого, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , суд не визнав.

Зокрема, суд відхиляє зазначену в обвинувальному акті обтяжуючу обставину рецидив злочину з огляду на таке. Сторона обвинувачення в ознаки кваліфікації дій обвинуваченого, окрім інших, включила ознаку повторність вчинення кримінального правопорушення. Отже, зазначення обтяжуючої обставини як рецидив злочину відповідно до статті 67 КК України, є неправильним, бо таке погіршує становище обвинуваченого, який повністю визнав свою вину за змістом інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищезазначеними кваліфікуючими ознаками, до яких згідно з обвинувальним актом включено ознаку повторності з таким же обґрунтуванням як і обтяжуюча обставина у виді рецидиву злочину.

Стаття 67 ч.1 п.1 КК України передбачає, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнається вчинення злочину особою повторно та рецидив злочину. Згідно з частинами другою і четвертою цієї ж норми кримінального закону :

- суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2,6,7,9,12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку;

- якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, наслідком чого є повне повернення викрадених речей потерпілому.

Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який за законом (стаття 12 КК України) віднесений до тяжких кримінальних правопорушень, характеризується умисною формою вини. Наслідки злочину повністю усунуто, бо викрадене повернуто потерпілому на досудовому розслідуванні, про що прокурор подав розписку потерпілого в справу з відміткою про відсутність претензій. Потерпілий це також підтвердив під час судового розгляду, показавши, що речі, про які він надав поліції за довідкою як викрадені йому повністю повернуті і претензій до обвинуваченого він не має і не заявляє цивільного позову про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не вперше вчинив злочин, бо раніше допускав вчинення кримінальних правопорушень з посяганням на чуже майно, має непогашену і не зняту судимість відповідно до ч.4 статті 89 КК України, характеризується з місць проживання та реєстрації без негативних ознак. Суд також бере до уваги те, що обвинувачений вчинив злочин невдовзі з дати звільнення з місць ув`язнення, а саме через місяць і 10 днів. Ця обставина підтверджує, що особа обвинуваченого містить підвищену суспільну небезпеку. Згідно з висновком досудової доповіді органу пробації, наданого в справу, ризики повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та його суспільна небезпека є високими.

Суд вважає, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, відомості про особу обвинуваченого дають підстави призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі реально. У зв`язку з цим висновком суд відхиляє доводи сторони захисту щодо застосування судом положень статті 75 КК України, бо особа обвинуваченого ОСОБА_5 є суспільно небезпечною з ризиком повторного вчинення крадіжок і наявністю не стійких соціальних зв`язків обвинуваченого в суспільстві. Адже покарання має на меті не тільки кару, але й також є запобіганням вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами (положення ч.2 статті 50 КК України).

Натомість наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, усунення наслідків злочину, відсутність претензій потерпілого, дають підстави суду визнати, що до ОСОБА_5 наявні підстави для застосування статті ч.1 статті 69 КК України, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, яка зазначена в санкції статті 185 ч.4 КК України.

З огляду на викладене обґрунтування, суд вважає, що ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Цивільного позову в справі не заявлено.

Відповідно до положень статті 100 КПК України речові докази підлягають вирішенню в такому порядку.

Речові докази : викрадені речі (товари) повернуті потерпілому під розписку на досудовому розслідуванні, що підтверджено потерпілим під час судового провадження.

Інші речові докази, які зазначені в обвинувальному акті (недопалки з місця події, сліди) - доцільно знищити. Речові докази у виді вилученого одягу з місця проживання обвинуваченого на досудовому розслідуванні з метою виявлення слідів злочину та доказів для забезпечення кримінального провадження, - підлягають поверненню володільцю.

Судові витрати у виді вартості судової криміналістичної дактилоскопічної експертизи в сумі, які підтверджені довідкою експертної установи Закарпатського НДЕКЦ від 07.06.2023 №СЕ-19/107-23/5484-Д в сумі 1194 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави згідно з статтями 122, 124 КПК України.

Запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 53680 гривень, обраний до ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду з визначенням строку дії до 13.11.2023, згідно з ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.09.2023 не має підстав змінювати чи скасовувати. Однак цей запобіжний захід доцільно продовжити з визначенням строку його дії до набрання вироком законної сили, але не пізніше 21.12.2023.

Строк відбуття покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі слід рахувати з 09.05.2023, тобто зарахувати термін перебування ним під вартою на досудовому розслідуванні та під час судового провадження, який визначався ухвалами слідчого судді та суду.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч. 4 Кримінального кодексу України, і призначити покарання із застосуванням ч.1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Строк відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з 09.05.2023.

Речові докази, які зберігаються у відділенні поліції № 2 Хустського РУП ГУ НП у Закарпатській області, а саме : два недопалки, сліди віджиму (взлому), сліди папілярних узорів - знищити; штани матерчаті з маркуванням "Pretty Boy", кросівки з маркуванням "Under Armour", - повернути за належністю власнику (володільцю), або ж його довірителю.

Судові витрати у виді вартості проведення судової трасологічної експертизи в сумі 1195 гривень, яка проведена Закарпатським НДЕКЦ, стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із внесенням грошової застави, який визначений ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15.09.2023 року, продовжити до набрання вироком законної сили, але не пізніше до 21 грудня 2023 року (включно).

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Повний вирок складено 23.10.2023.

Суддя ОСОБА_1