Справа № 206/5223/23
Провадження № 1-кс/206/1381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000632, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у квітні 2014 року (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено), на території Луганської області, було створене не передбачене законами України збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування та що його діяльність спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, вступив до незаконного збройного формування.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь в незаконному збройному формуванні, ОСОБА_6 , розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні та у 2014 році (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), підтримав сепаратистський рух в Станично-Луганському районі, Луганської області де добровільно вступив до лав бойовиків, після чого ОСОБА_4 неодноразово бачили у смт. Станиця Луганська, Станично-Луганського району, Луганської області у камуфляжному одязі зі автоматичною зброєю в руках, який ніс службу на блокпосту біля р. Северський Донець біля пам`ятника «Князю Ігору», де здійснював перевірку паспортного режиму в смт. Станиця Луганська, Станично-Луганського району, Луганської області.

Також, встановлено, що ОСОБА_7 , було поранено уході бойових дій та на теперішній час він несе службу в Луганській області одному з підрозділів батальйону «Заря» у м. Луганськ, Луганської області.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Крім того, слідчий наводить підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, у якому він підозрюється, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого суспільно небезпечного кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тривалість протиправних дій та зухвалість, з якою воно було скоєно, а також те, що не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний брав участь продовжує діяти на території м. Луганська та Луганської області.

Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000632 від 20 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

22 жовтня 2017 року у якості свідка було допитано ОСОБА_8 , який показав, що у період часу з травня по серпень 2014 року він проходячи повз блок-пост в місті Луганську біля р. Северський Донець, Станично-Луганського району, розташованого на непідконтрольній території України, біля пам`ятника «Князю Ігору», неодноразово бачив свого односельця ОСОБА_4 , який ніс службу на блок-посту та був одягнутий в камуфляжну форму, на плечі знаходилась автоматична зброя.

22 жовтня 2017 року у якості свідка було допитано ОСОБА_9 , який показав, що 15 серпня 2014 року він був в місті Луганську та проходячи повз блок-пост біля р. Северський Донець, Станично-Луганського району, розташований на непідконтрольній території України, біля пам`ятника «Князю Ігору», побачив свого односельця ОСОБА_4 , який ніс службу на блок-пості та був одягнутий в камуфляжну форму, на плечі знаходилась автоматична зброя.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , оскільки вони мешкали в одному селі.

30 грудня 2017 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Постановою слідчого СГ СВ Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 03 січня 2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000632 внесеному до ЄРДР від 20 листопада 2017 року зупинено.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 від 08 листопада 2023 року досудове розслідування в даному кримінальному провадженні відновлено.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 188, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000632, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижньотепле, Станично-Луганського району, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані слідчого: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 08 травня 2024 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000632.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1