Справа № 638/680/23
Провадження № 1-в/638/465/23
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Шевченківського районного відділу державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Харкова, громадянка України, не працююча, раніше не судима, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Начальник Шевченківського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Харківській області звернувся в суд з даним поданням та просить скасувати щодо ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити останню для відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.03.2023.

Подання мотивує тим, що ОСОБА_3 , засуджена вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.03.2023 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, її звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вказує, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов`язків, покладених на неї судом, зокрема не з`являється на планові реєстрації до органу пробації.

Прокурор надав заяву через канцелярію суду, відповідно до якої зазначив, що проти задоволення подання заперечує з підстав того, що у справі відсутні докази небажання засудженої стати на шлях виправлення та невиконання нею покладених обов`язків.

Представник органу пробації в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що вона не змогла зявитися у встановлений час до органу пробації 25.07.2023 та 22.08.2023, оскільки не змогла виїхати до Харкова з населеного пункту Казача Лопань, зобов`язалася з`являтися до органу пробації у встановлений термін, не залишати місце мешкання без повідомлення органу пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних вище осіб.

Вивчивши матеріали подання, доводи органу пробації та матеріали особової справи №66/2023 ОСОБА_3 , суд дійшов такого.

Підставою для звернення з даним клопотанням до суду стало те, що засуджена ОСОБА_3 ухиляється від відбування покарання з випробуванням та не виконує покладені на неї судом обов`язки, а саме: неодноразово (27.06.2023, 25.07.2023 та 28.08.2023) не з`являлася на реєстрацію у встановлений день без поважних причин, тобто поважність яких документально не підтверджена.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів справи, а саме із пояснень ОСОБА_3 вбачається, що остання 25.07.2023 та 22.08.2023 не з`явилася на реєстрацію, оскільки перебувала у м.Козача Лопань Харківської області та не мала можливості виїхати. Засуджена не має змоги надати документи на підтвердження поважності його неявки до органу пробації через відсутність транспорту. При цьому, з`явилася до органу пробації 28.08.2023 та надала відповідні пояснення щодо причин неявки.

Разом з тим, наведені у подання органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_3 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, які не підтверджують суспільну небезпечність засудженої та злісне невиконання засудженою покладених на неї судом обов`язків та вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, а тому не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженої стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує, що засуджена ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, після направлення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з`являлася на реєстрацію у встановлені органом пробації дні.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої ОСОБА_4 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання та з урахуванням того, що засуджена стала на шлях виправлення, суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання стосовно засудженої ОСОБА_3 - відмовити.

Особову справу № 66/2023 засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1