Справа № 346/7066/23
Провадження № 1-кп/346/341/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000969 від 18.10.2023 р відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перерив Коломийського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні нікого не має, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст..126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Так, 19.09.2023, 05.10.2023, 10.10.2023 постановами Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення психологічного та фізичного насильства, які виразилися в образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, шарпанні за одяг, ударами рукою по голові, тобто у вчиненні домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 та за кожною постановою на обвинуваченого накладено штраф у розмірі 170 грн.

В подальшому, 07.10.2023 близько 19:20 годн ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив конфлікт із співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якого лаявся нецензурною лайкою в її сторону , погрожував та штовхав.

Внаслідок умисних, систематичних протиправних дій обвинуваченого потерпілій завдано фізичних та психологічних страждань, що виразилося у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та втраті позитивних емоцій, погіршелася якість життя потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що він співмешкає з ОСОБА_4 . За місцем їх спільного проживання він дійсно неодноразово вчиняв щодо неї домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. В останнє, 07.10.2023 року він знову розпочав конфлікт з ОСОБА_4 на грунті ревнощі, в ході якого ображав потерпілу та погрожував їй, виганяв з будинку, штовхав. В наслідок його дій потерпіла почувалася знервовано. Усвідомлює, що його слова та дії принижують потерпілу, завдають їй психологічних та фізичних страждань, просить вибачення у потерпілої, розкаюється у вчиненому, обіцяє припинити діяти агресивно щодо співмешканки. На зараз він з потерпілою примирився, тому просив суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що фактичні обставини справи не оспорює, підтвердила, що дійсно останні три роки обвинувачений є її співмешканцем. За місцем їх спільного проживання останній систематично вчиняє щодо неї насильство психологічного та фізичного характеру, ображає нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, виганяє з бідинрку, штовхає, в наслідок чого вона відчуває пригнічення та негативні переживання, хвилюється за власне життя та здоровя, відчуває знервованість. Така поведінка обвинуваченого її засмучує і їй не подобається. Кожен раз вона викликає поліцію. Обвинувачений після кожного конфлікту примиряється з нею і вона йому пробачає. 07.10.2023 обвинувачений знову вчинив конфлікт на грунті ревнощі, в ході якого ображав її нецензурними словами та знову виганяв з будинку, штовхав, що стало підставою для виклику поліції та звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї. Але на зараз вони примирилися, обвинувачений просив вибачення і вона йому простила, сподівається на його виправлення, просила суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушені знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відповідно до п.1 ч.1 ст..66 КК України визнає щире каяття

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачемого відповідно до п.6-1 ч.1 ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, проживає в одному будинку з потерпілою, вчиняє домашнє насильство за місцем спільного зі співмешканкою місця проживання, його вік (49 років), його стан здоровя (особою з інвалідністю не являється та не хворіє на тяжкі захворювання), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, в силу ст..89 КК України вважається раніше не судимим, але 20.04.2021 вроком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської обалості засуджений за ст..126-1 КК України до 150 годин громадських робіт, 01.08.2022р. знятий з обліком з обліку по відбуттю покарання, проте висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення. Суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, як такого що вину визнав повністю та розкаявся, просив вибачення у потерпілої, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого, позицію потерпілої та прокурора щодо виду та міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт, заборон для призначення такого виду покарання обвинуваченому, передбачених ч.3 ст.56 КК України, невстановлено. Суд переконаний, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім, і досягне мети покарання не лише кари обвинуваченого за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копії вироку вручити сторонам під розписку.

Суддя: ОСОБА_1