490/5506/22 05.01.2024
н/п 1-кс/490/268/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5506/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Великоолександрівського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Олександрівка Херсонської області, громадянки України, з повною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом УСБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.07.2022 року за № 0000265 за ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК Україниза наступних обставин.

Так, у березні 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), громадянин України, матеріали відносно якого виділено в інше кримінальне провадження, перебуваючи у м. Херсоні, достовірно знаючи, що військовослужбовці рф окупували м. Херсон та частину Херсонської області і продовжують окупаційну діяльність на території України, маючи досвід роботи в органах влади та місцевого самоврядування, добровільно погодився виконувати рішення окупаційного військового керівництва рф, розташованого на окупованих територіях, та обійняв посаду так званого керівника окупаційного органу влади - військово-цивільної адміністрації Херсонської області (далі - окупаційна ВЦА Херсонської області).

Переслідуючи кінцеву мету окупації Херсонської області шляхом приєднання частини території України до рф, умисно на виконання вимог військово-політичного керівництва рф у порушення порядку встановленого Конституцією України, у липні 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) як посадова особа окупаційного органу влади держави-агресора публічно проголосив про початок підготовки до проведення незаконного референдуму з питань входження до складу рф тимчасово окупованої території Херсонської області.

На виконання зазначеної вище злочинної мети, у першій половині вересня 2022 року (конкретну, дату, місце та час органом досудового розслідування не встановлено) керівництвом окупаційної ВЦА Херсонської області, до складу якої входили особи, матеріали відносно яких виділено в інше кримінальне провадження, а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами сформовано склад та організовано роботу так званої незаконної «дільничної виборчої комісії № 820» (далі- ДВК № 820) на території села Борозенське Бериславського району Херсонської області, яке перебувало на той час під тимчасовою окупацією зс рф.

У свою чергу, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені дату та час, але не пізніше 20 вересня 2022 року, прийняла пропозицію інших осіб, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, та добровільно, без примусу, з корисливих мотивів та з метою отримання грошової винагороди, увійшла до складу незаконно створеної ДВК № 820 обійнявши керівну посаду так званого «заступника голови» зазначеної дільничної виборчої комісії, місцем розташування якої визначено адміністративне приміщення Борозенської сільської ради, розташоване за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Борозенське, провулок Мічуріна, 27, у якому діяла вищевказана комісія, а також була створена виборча дільниця для проведення голосування.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 20.09.2022 по 27.09.2022, діючи за попередньою змовою з головою ДВК № 820 особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження та іншими невстановленими на даний час особами (щодо яких триває досудове розслідування), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», прийняла участь у організації та проведенні незаконного референдуму та у вказаний період займалась облаштуванням незаконно створеної виборчої дільниці № 820, розміщенням там агітаційних матеріалів з символікою країни-агресора (російської федерації), скриньок для голосування, підготовкою списків місцевих мешканців потенційних учасників незаконного референдуму, визначенням та розподіленням маршрутів та учасників серед інших членів комісії для проведення ними подвірних обходів громадян, проставлення печатки та власного підпису на бланках бюлетенів для голосування, видача цих бюлетенів іншим членам ДВК та громадянам у приміщенні ДВК, з метою залучення громадян до голосування щодо виходу Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації. Під час проведення незаконного референдуму ОСОБА_4 активно пропонувала мешканцям с. Борозенське проголосувати шляхом поставлення відповідних відміток у бюлетені, вела облік громадян по списку, які проголосували під час проведення незаконного референдуму, підраховувала результати голосування та подавала відповідну інформацію у ТВК (м. Берислав).

У подальшому, 27 вересня 2022 року так звана «Виборча комісія Херсонської області» за результатами підрахунку всіх бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів було задекларовано 497051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області у склад рф.

Наслідком вищевказаних незаконних та неправомірних дій ОСОБА_4 та інших осіб, щодо яких здійснюється розслідування у даному провадженні, стало визнання російською федерацією незаконного референдуму на тимчасово окупованій територій України таким, що відбувся та незаконного приєднання Херсонської області до її складу.

Дії підозрюваної ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, як колабораційна діяльність, тобто добровільна участь громадянина України в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

03.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст. 111-1 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності за кримінальне правопорушення у якому вона підозрюється, шляхом перетину зони бойових дій та переправитись до лівобережжя Херсонської області (яке на даний тимчасово окуповано російськими військами), серед іншого, свідками у вказаному кримінальному провадженні були надані свідчення, які у своїй сукупності підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , та які є односельцями останньої, за такого остання може незаконно впливати на свідків або інших фігурантів даного кримінального провадження з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому, крім того, вчиняючи вищевикладене кримінальне правопорушення, підозрювана мала прямий умисел, усвідомлювала наслідки притягнення її до відповідальності, а отже, підозрювана дійсно може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана та захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, підтверджується даними: протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 02.11.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.09.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 25.09.2023 р.; протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколу огляду місця події від 17.11.2022 року; протоколу огляду місця події від 03.02.2023 року та протоколу огляду від 06.02.2023 року.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_4 , яка хоча і притягується до кримінальної відповідальності вперше, має постійне місце проживання, де проживає разом із матірю, проте незаміжня, неповнолітніх утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.5 ст. 111-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, свідками у даному кримінальному провадженні є односельці підозрюваної ОСОБА_4 , з якими остання знайома, що свідчить про існування ризиків. передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою надання ними недостовірних показань.

Проте, у клопотанні не доведено наявність такого ризику, як вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи особу підозрюваної, яка до кримінальної віждповідальності притягується вперше, а також обставини ймовірно вчиненого нею кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка хоча і раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчиненого злочину, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", без права внесення застави.

Строк дії ухвали по 02 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1