Справа № 472/915/23
Провадження №1-кс/472/3/24
УХВАЛА
про відвід судді
17 січня 2024 року смт Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
судового засідання - ОСОБА_2 ,
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу між суддями від 04.01.2024 року дане кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_3 .
Суддя ОСОБА_3 повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про відвід належним чином 15.01.2024 року, пояснень щодо заяви про відвід не подав суду, в судове засідання не прибув.
В судове засідання прокурор Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином 15.01.2024 року, що підтверджується витягом з книги вихідної кореспонденції.
В судове засідання представник потерпілого Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином 15.01.2024 року, що підтверджується витягом з електронної пошти.
В судове засідання захисник ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином 15.01.2024 року, що підтверджується витягом з електронної пошти.
В судове засідання обвинувачена ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином 15.01.2024 року, що підтверджується витягом з електронної пошти.
До суду 17.01.2024 року захисник ОСОБА_6 подала заяву, в якій просила розглянути заяву про самовідвід судді без її участі та без участі обвинуваченої.
Зі змісту ст. 81 КПК України вбачається, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді, якому заявлено відвід, не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.
Враховуючи те, що суддя ОСОБА_3 та учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, суд вважає за можливе розглядати дану заяву у їх відсутність, оскільки суд наразі не вирішує справу по суті, а лише вирішує про обґрунтованість чи необґрунтованість заявленого судді відводу.
Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з п. 12 висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніви у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 року зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що така ситуація може спричинити появу в стороннього спостерігача об`єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності судді ОСОБА_3 , а тому щоб уникнути будь-яких сумнівів в неупередженості та безсторонності судді, суд вважає за можливе задовольнити заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 75-79, 80, 371, 372 КПК України, суд
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1