УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні якого перебуває автомобіль «AudiQ 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів з іншими особами, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

28.10.2023 року в установленому законом порядку ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також, 27.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук автомобіля марки «Audi Q 7», VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в паркінгу будинку № 16А/2 по вул. Каманіна в м. Одесі, в ході якого було вилучено зазначений автомобіль з ключем-брелком та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль з ключем передано на відповідальне зберігання до спец-майданчику, підпорядкованого ГУНП в Одеській області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіля марки «Audi Q 7», VINWAUZZZ4M0HD044628,д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, та за результатом розгляду ухвалою слідчого судді від клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом в рамках кримінального провадження та може бути використаний для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, сторона обвинувачення, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У судовому засіданні -

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити. При цьому зазначив, що автомобіль «Audi Q 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 » належить підозрюваному в рамках кримінального провадження ОСОБА_4 та може бути використаний для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна. Вказаний транспортний засіб використовувався, як засіб для вчинення злочину, так як на ньому підозрюваний мав намір перевести осіб, яким він та інші підозрювані намагалися організовувати незаконний перетин кордону, що підтверджується показами свідків. Оскільки транспортний засіб використовувався, як засіб для вчинення злочину він є речовим доказом в рамках кримінального провадження. За таких обставин, прокурор просив накласти арешт на вилучений транспортний засіб.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що органом досудового розслідування порушено строк на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Належний ОСОБА_4 транспортний засіб було незаконно вилучено після проведення обшуку, без законних на те підстав. У клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування відповідності транспортного засобу категорії речових доказів в рамках кримінального провадження. Знаряддям для вчинення злочину відповідно до повідомлення про підозру є «Mercedes Sprinter», д.н.з. « НОМЕР_1 ». Жодних даних щодо використання автомобіля марки «Audi Q 7», VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 у вчиненні злочину пред`явлена ОСОБА_4 підозра не містить. ОСОБА_4 є законним власником транспортного засобу, який було вилучено з грубим порушенням вимог закону та без будь-яких законних на те підстав, відповідно до чого клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає, а тому представник просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказане кримінальне провадження було розпочато за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В рамках вказаного кримінального провадження 27.10.2023 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 27.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук автомобіля марки «Audi Q 7», VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в паркінгу будинку № 16А/2 по вул. Каманіна в м. Одесі, в ході якого було вилучено зазначений автомобіль з ключем-брелком та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Зазначений автомобіль з ключем передано на відповідальне зберігання до спец-майданчику, підпорядкованого ГУНП в Одеській області.

Щодо порушення строку на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя звертає увагу представника власника майна на те, що клопотання двічі поверталося для усунення недоліків.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна за умови доцільності накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Audi Q 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 » на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий суддя відхиляє заперечення представника власника майна щодо того, що вказаний транспортний засіб було вилучено з грубим порушенням вимог закону та без будь-яких законних на те підстав, оскільки транспортний засіб було вилучено під час проведення обшуку, який проводився на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором, що транспортний засіб відповідає критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та не погоджується із представником власника майна в частині того, що відсутнє будь-яке обґрунтування відповідності транспортного засобу категорії речових доказів в рамках кримінального провадження, оскільки прокурор у судовому засіданні вказував на те, що на вказаному транспортному засобі підозрювана особа здійснювала перевезення осіб до місця, в якому вони мали незаконно перетнути державний кордон України, а тому вилучений транспортний засіб може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів, зокрема на підставі протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 27.10.2023 року, протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження від 25.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 використовував автомобіль марки «Audi Q 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 » для зустрічей із особами, які мали намір незаконно перетнути державний кордон, надання консультацій вказаним особам щодо організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, тобто транспортний засіб використовувався, як один із засобів для вчинення злочину в рамках вказаного кримінального провадження, а саме: для реалізації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку автомобіль марки «Audi Q 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 » було визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого.

Відповідно до чого, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому в органу досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні слідчих дій із транспортним засобом, зокрема слідчого експерименту із залученням транспортного засобу для підтвердження факту його використання підозрюваною особою для вчинення злочину.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вказаний транспортний засіб використовувався підозрюваним ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, як засіб для імовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Отже, виходячи із вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучення та арешт вказаного транспортного засобу у подальшому унеможливить знищення речових доказів в рамках кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить збереження автомобіля, як засобу можливого вчинення злочину.

Одночасно, слідчий суддя прийшов до висновку, що також доцільно накласти арешт на вилучений під час обшуку транспортний засіб, з огляду на наступне.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання судом його винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України може бути використано для забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до чого, транспортний засіб марки «Audi Q 7», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_4 , у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України може бути використаний для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Вказані обставини на думку слідчого судді свідчать про те, що на даному етапі є доцільним накласти арешт на вилучений транспортний засіб, який використовувався, як засіб для вчинення кримінального правопорушення та може бути використаний для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна, що унеможливить подальше його відчуження.

Отже, як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження та може бути використане для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого відчуження або знищення майна, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів в рамках кримінального провадження та забезпечення можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 27.10.2023 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Audi Q 7», VIN НОМЕР_2 , державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме на:

-автомобіль марки «Audi Q 7», VIN НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , ключ-брелок на даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1