10.01.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/29/24
Провадження № 1-кп/533/18/24
УХВАЛА

09 січня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, складеного у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000481 від 12.11.2023,

установив

08.01.2024 до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

До обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Далі судом встановлено, що обвинувачений своєчасно отримав копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

В кримінальному провадженні захист обвинуваченого здійснює ОСОБА_5 ..

Обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та інші учасники провадження в судовому засіданні прохали призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Окрім цього, прокурором оголошено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували щодо призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні, прийшов до такого висновку.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для зміни підсудності та закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Окрім цього, обвинувачений після отримання роз`яснень відмовився заявляти клопотання про проведення судового засідання колегіальним судом у складі трьох суддів.

Отже, вищезазначене кримінальне провадження підсудне Козельщинському районному суду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, судом встановлено наступне.

Прокурором на обґрунтування клопотання зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та або суду. У разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухиленні від відбування покарання може ухилитися від органу досудового розслідування та або суду.

Також метою застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою є запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_4 зібрав та виніс за межі житлового будинку по АДРЕСА_1 , речовий доказ, а саме знаряддя вчинення злочину - кухонний ніж, що свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим у подальшому дій (спроб), спрямованих на знищення, приховування або спотворення інших доказів вчинення кримінального правопорушення.

Також метою застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою є запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілий ОСОБА_3 являється батьком обвинуваченого ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_7 , яка вказує на причетність ОСОБА_4 до нанесення ножового поранення потерпілому ОСОБА_3 , являється його матір`ю. Свідок ОСОБА_8 , який також вказує на причетність ОСОБА_4 до нанесення ножового поранення потерпілому, являється товаришем їхньої сім`ї.

Окрім того обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 фактично проживають у будинку, власником якого являється потерпілий ОСОБА_3 (будинок по АДРЕСА_1 ), у зв`язку з чим фактично перебуває у матеріальній залежності від потерпілого.

Наявність родинних відносин та матеріальної залежності між обвинуваченим із потерпілим та свідком, існує велика ймовірність, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 , може вплинути на потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 з метою зміни останніми показів на свою користь.

Також, в клопотанні прокурором зазначено, що неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Окрім цього, прокурор прохав з урахування вимог п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати обвинуваченому розмір застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Потерпілий не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому вищезазначеного запобіжного заходу.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, прокурором на обґрунтування продовження існування вищезазначених ризиків не зазначив доказів їх існування.

Обвинувачений підтримав доводи захисника та прохав обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду ОСОБА_9 від 14.11.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 год 00 хв 10.01.2024.

Згідно вимог ч. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього

процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду по суті то суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Суд вважає що існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведено, оскільки у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухиленні від відбування покарання може ухилитися від органу досудового розслідування та або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення

Оцінюючи вірогідність існування вказаного ризику суд виходить із того, що досудове слідство закінчено, обвинувальний акт направлений до суду, а тому суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні твердження прокурора, на думку суду, мають абстрактний характер і являють собою нічим не підтверджені припущення.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Оцінюючи вірогідність існування вказаного ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Тобто, вплив на свідків та потерпілого можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та їх дослідження судом.

До того ж, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту та обвинуваченому у повному обсязі було відкрито матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим обвинуваченому став відомий зміст показань потерпілого та свідків, якими прокурор має намір доводити пред`явлене обвинувачення.

Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого безпосередньо або через знайомих йому осіб на потерпілого та свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, тому встановлена судом заборона спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження може слугувати важливим фактором для запобігання ризику впливу на цих осіб.

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_3 являється батьком обвинуваченого ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_7 , являється його матір`ю, свідок ОСОБА_8 , являється товаришем їхньої сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_7 фактично проживають у будинку, власником якого являється потерпілий ОСОБА_3 (будинок по АДРЕСА_1 ), у зв`язку з чим фактично перебуває у матеріальній залежності від потерпілого.

Отже, враховуючи наявність родинних відносин та матеріальної залежності між обвинуваченим із потерпілим та свідком, існує велика ймовірність, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , може вплинути на потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 з метою зміни останніми показів на свою користь.

З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги ту обставину, що допит потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, а тому суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу суд враховує положення ст. 194 КПК України, за змістом яких недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні є підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу. При цьому, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Досліджуючи питання щодо можливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право продовжити, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Суд не ігнорує ті аргументи, які наводилися захисником на користь обвинуваченого, однак у цьому випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.

Окрім цього, продовження існування вищевказаних ризиків обґрунтовується характером злочину, який вчинено із застосуванням насильства та кухонного ножа. Обвинувачений офіційно не працює, постійного джерела доходів не має. Зазначені обставини також свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання на стадії судового провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Також, ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання захиснику про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити.

Також, суд ураховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки обвинувачений обвинувачується у злочині, вчиненого із застосуванням насильства.

Далі, судом вирішено питання, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України вбачається, що після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Отже, суд ураховуючи вимогу ч. 1 ст. 316 КПК України вважає, що вищезазначене кримінальне провадження підлягає призначенню до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 196, 314-317, 369, 372, 376 КПК України, суд,

постановив

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 11 годин 50 хвилин 19.01.2024 в приміщенні Козельщинського районного суду за адресою: селище Козельщина, вулиця Остроградського, 75, зал судового засідання № 1.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У задоволенні клопотання захиснику про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят днів) до 08 березня 2024 року включно.

Викликати в судове засідання прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що вони відповідно до ст. 317 КПК України мають право після призначення справи до розгляду ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення мають право робити з матеріалів виписки та копії.

Ухвала може бути оскаржена, в частині обрання запобіжного заходу, впродовж 7 (семи) днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що повний текст ухвали буде оголошено 10.01.2024.

Повний текст виготовлений 10.01.2024.

Суддя ОСОБА_1