справа № 462/8139/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000951 від 03.10.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, військовозобов?язаного, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 02.10.2023 року о 16.02 год., перебуваючи за адресою: м.Львів вул.Підміська, 22, під час складання працівниками УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протоколу про вчинення відносно його знайомого ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом марки «Jeep Compass», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за скоєне ним правопорушення, маючи при собі грошові кошти, знаходячись біля автомобіля марки «Jeep Compass», номерний знак НОМЕР_1 , висловив працівникові УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_7 , який згідно з вимогами ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, пропозицію про надання неправомірної вигоди службовій особі, в інтересах третьої особи, за непритягнення ОСОБА_8 до відповідальності за вчинене ним правопорушення, а саме висловив пропозицію надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 у сумі 100 доларів США, що станом на 02.10.2023 року за курсом НБУ становило 3656 грн. Однак, не зважаючи на відмову працівника поліції та неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_5 продовжив діалог із працівниками поліції УПП у Львівській області, в ході якого, неодноразово озвучував про наявність грошових коштів.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, - пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

20.10.2023 року між прокурором Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.472 КПК України.

Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 , у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена із ОСОБА_5 , оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості, при цьому, він повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і пояснив, що повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_5 добровільно уклав таку угоду із прокурором, ознайомлений і погоджується з умовами угоди, а зміст угоди відповідає вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 ,суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; окремих категорій особливо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Таке кримінальне правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що при укладенні угоди обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, вид та міра покарання, узгоджені сторонами, визначені у межах санкції ч.1 ст.369 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівськох області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , призначення йому узгодженого сторонами покарання у виді штрафу, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слідвирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого на час ухвалення вироку обраний не був, клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором заявлено не було.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 394, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000951, укладену 20 жовтня 2023 року між прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Речові докази: чотири компакт-диски «DVD-R hp» із відеофайлами з нагрудних камер відеоспостереження №474087, 470524, 470260, 470150 та реєстратора службового транспортного засобу 119984 екіпажу «Омега 251» (т.1, а.с.28-29) - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1