Провадження №: 1-кп/752/1460/24
У Х В А Л А

01.02.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000761 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч. 3, 191 ч. 5 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі та використовуючи свої стійкі зв`язки як службовою особи, може вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримніального правопорушення, та ОСОБА_5 відомо про їх місцезнаходження, а також впливати на осіб, які є свідками вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яка загрожує останньому, дані про його особу, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не є можливим, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що посилання прокурора про обгрунтованість обвинувачення не відповідають дійсності, оскільки майно немає відношення до державного майна, а побудовано радою профспілок. Також просив врахувати наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_5 , оскільки він має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей, 2010, 2017 та 2022 року народження, та матір, яку потрібно утримувати, крім того ОСОБА_5 має статус Ветерана війни. Зазначив, що ризики, викладені прокурором у клопотанні, не доведені, посилання прокурора на те, що наявний ризик знищити докази не є можливим, оскільки документи перебувають в прокуратурі та Верховній Раді України, ризик впливу на свідків та перешкоджання розгляду кримінального провадження також не доведений. Також зазначив, що розмір визначеної застави не є помірним.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника та просив врахувати термін його перебування в умовах слідчого ізолятора.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що у даному кримінальному провадженні відсутні заявлені прокурором ризики, встановлені ст. 177 КПК України, оскільки самі по собі обставини, а саме те, що ОСОБА_5 має місце проживання, неповнолітніх дітей, 2010, 2017 та 2022 року народження, а також матір, яку необхідно утримувати, на які посилається сторона захисту, як на підставу для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є неспівмірними з ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, враховуючи те, що вказане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання та розгляд по суті на даний час не розпочато.

Одночасно при вирішенні клопотання прокурора, суд враховує те, що на даний час на території України запроваджено воєнний стан, тобто встановлений особливий режим судового розгляду, що позбавляє суд можливості змінити запобіжний захід особі, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду.

Разом з тим, судом враховано доводи сторони захисту щодо тривалості перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятора та характеризуючі його особу відомості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе зменшити розмір застави, який в достатній мірі буде гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, беручи до уваги також те, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які і слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 саме такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, тобто до 31.03.2024 року включно із визначенням застави - 37 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави в достатній мірі буде гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а саме: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31.03.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в межах, що становить 37 500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 113 362 500 (сто тринадцять мільйонів триста шістдесят дві тисячі п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089; призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 01.02.2024 року, по справі 757/54978/23-к, провадження 1-кп/752/1460/24, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`яти діб з дня проголошення її повного тексту.

Суддя ОСОБА_1