КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001158, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 28.06.2022 вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнена від покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2023року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за новим вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.06.2022, та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обраховувати з моменту звернення вироку суду до виконання.

По справі вирішено питання про судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_8 визнана винуватою у тому, що вона будучи раніше судимою, а саме вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.06.2022 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік та звільнена від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком один рік, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, та повторно вчинила новий умисний корисливий злочин.

Так, 05.08.2022 о 12 год. ОСОБА_8 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, під час дії умов воєнного стану, викрала велосипед марки «Formula Evolution», чим завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3750 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

За доводами захисника, висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у викрадені чужого майна ґрунтуються на припущеннях. Просить врахувати, що згідно заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, в період з 03 по 07 серпня невідома особа шляхом злому замка проникла до його гаража та викрала велосипед. При цьому органом досудового розслідування не встановлено, хто здійснив злом гаража та викрав звідти велосипед. За висунутим обвинуваченням ОСОБА_8 05 серпня 2023 року викрала належний потерпілому велосипед, який стояв біля гаражного приміщення АДРЕСА_2 . В той же час, за встановлених судом обставин, обвинувачена вчинила крадіжку велосипеда, який стояв біля паркану.

Як вважає захисник, наявними в матеріалах доказами доводиться, що обвинувачена знайшла велосипед, який стояв під деревом поруч з парканом, де його залишили невідомі особи. За цих обставин ОСОБА_8 може нести відповідальність лише за привласнення знахідки.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч.2 ст.94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах. За нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права. В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та повідомила, що у серпні 2022 року ввечері вона гуляла із собакою по АДРЕСА_2 та побачила двох невідомих їй хлопців, які втікали. В тому ж місці вона помітила у кущах велосипед. Оскільки біля велосипеду нікого не було, вона вирішила, що він нікому не належить та забрала його собі додому, а пізніше здала його у ломбард у місті Києві, оскільки їй були потрібні гроші. Вважає, що її дії слід було кваліфікувати не як крадіжку, а привласнення знахідки. Таку ж позицію займає і захисник. Проте, таке трактування вищезазначених положень ст.185 КК України стороною захисту є помилковим, оскільки визначальним для правильної кваліфікації дій в даному випадку є усвідомлення обвинуваченої характеру вчинюваних нею дій.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 23 червня 2020 року (справа № 128/984/17 провадження № 51-1305км20), заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна. Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідає встановленим обставинам та підтверджується безпосередньо дослідженими і оціненими доказами.

Так, не зважаючи на заперечення ОСОБА_8 своєї вини за висунутим йому обвинуваченням, на підтвердження її винуватості у вчиненні таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд першої інстанції у вироку обґрунтовано послався на: - протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомляє про викрадення у нього невідомою особою велосипеду у період з 03.08.2022 по 07.08.2022 (т.1 а.с. 41);

- протоколом огляду з фототаблицею від 10.08.2022, відповідно до якого було оглянуто територію, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 42-43);

- відповідь ПТ «Ломбард парус» ТОВ «Глобал франчайзінг» і компанія» від 25.08.2022, відповідно до якої ОСОБА_8 05.08.2022 заклала велосипед «Formula Evolution» у філії №70 за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 8, приміщ. 2 (т.1 а.с. 45);

- висновок судово-товарознавчої експертизи №2757/22 від 07.10.2022, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду марки «Formula Evolution 26», станом на 05.08.2022 становила 3750 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят грн.) (т.1 а.с. 48-51);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомила про викрадення нею велосипеду 05.08.2022, який знаходився біля паркану житлового будинку по АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 52-55). За приписами частини 2 статті 17 КПК України винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано, оскільки за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачена є винною у його вчинені. Відповідно до вимог ст.374 КПК України у вироку зазначено формулювання обвинувачення ОСОБА_8 , визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

Відповідно із дослідженого судом першої та апеляційної інстанцій відеозапису слідчого експерименту, який проводився з ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_8 відтворила обставини викрадення нею велосипеду 05 серпня 2022 року, який знаходився біля паркану житлового будинку по АДРЕСА_2 , що спростовує посилання захисника під час апеляційного розгляду на недоведеність місця вчинення злочину.

Установлені у даному кримінальному провадженні обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 , заволодіваючи велосипедом, який знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , усвідомлювала про те, що у даного велосипеда є власник і він може за ним повернутися.

Крім цього, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 заволоділа велосипедом, швидко покинула з ним місце події і в той же день відвезла до міста Києва, де здала в ломбард.

Цим самим спростовуються доводи обвинуваченої про те, що вона не вчиняла крадіжки велосипеда, а знайшла, підібравши на вулиці, і вважала це знахідкою.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції встановивши фактичні дані, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у своїй сукупності, та з точки зору їх належності та допустимості, надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні покарання обвинуваченій суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини справи, дані про особу обвинуваченої.

Зокрема судом першої інстанції враховано, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення крадіжок, тому не могла не розуміти наслідки своїх дій.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з призначеним ОСОБА_8 покаранням як за вчинений злочин у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке відповідає санкції ч.4 ст.185 КК України, так із покаранням, призначеним їй за сукупністю вироків, визначеним шляхом приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року, у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць, яке за своїм видом і розміром відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4