Єдиний унікальний номер справи 333/5444/23
Номер провадження 1-кс/333/2099/23
УХВАЛА

іменем України

19 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000004 від 30.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ухвалою слідчого судді від 03.03.2023 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон «IPhone» модель «MXD02В/А» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . Зазначила, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна ОСОБА_4 , на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна ОСОБА_4

Відмітила, що з моменту арешту майна пройшло 4 календарних місяці, підозра нікому не пред`явлена, арештоване майно не визнано речовими доказами, а тому відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, а тому він підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 був повідомлений про дату час судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Виходячи з цього, клопотання розглядається в порядку ч.4 ст.107 КПК України, тобто у відсутності всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2023 року задоволено клопотання слідчого ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, зокрема, на мобільний телефон «IPhone» модель «MXD02В/А» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , який був вилучений 01.03.2023 року в ході обшуку приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як свідчать матеріали справи, відносно ОСОБА_4 органом досудового розслідування кримінального провадження не відкривалося та йому не повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених особливою частиною КК України, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

На час розгляду клопотання, органом досудового розслідування не доведена необхідність подальшого перебування особистого майна ОСОБА_4 під арештом, не доведено, що це майно є знаряддям злочину або містить сліди злочинної діяльності.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Згідно з матеріалами кримінального провадження на теперішній час підозра нікому не повідомлена.

Частиною 1 статті 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України підлягає задоволенню.

Згідно вимог статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі,у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст.107, 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000004 від 30.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 03.03.2023 року, на мобільний телефон «IPhone» модель «MXD02В/А» в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 19 вересня 2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1