Ухвала

Іменем України

16 січня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001879 від 18.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001879 від 18.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2023 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати житло у певний період доби з 22 години до 06 години ранку наступної доби, строк дії запобіжного заходу спливає 27.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2023 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби з 22 години до 06 години ранку наступної доби, строк дії запобіжного заходу спливає 25.01.2024.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, не забезпечать їх належної процесуальної поведінки в ході судового слідства.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на необґрунтованість ризиків.

Потерпіла не заперечувала щодо особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі й більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, тому існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, можуть вдатися до відповідних дій, тобто заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Однак, прокурором не надано жодного аргументованого доказу, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили або намагалися вчинити дії, передбачені п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також не доведено тих обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, не судимий, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, виховує трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем, має постійне місце проживання, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, а саме особистого зобов`язання, з покладенням на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тому у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно відмовити зі зміною запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.194, 314, 315, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - відмовити.

Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останніх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд і прокурора про зміну свого місця проживання та/або несення служби.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 встановити на два місяці, тобто до 15 березня 2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1