У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року, було накладено арешт на вилучене під час обшуку 08 березня 2023 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на мобільний телефон iPhone 13 PRO MAX; сім картка оператора «КИЇВСТАР» із номером абонента НОМЕР_1 , який перебував у мобільному телефоні iPhone 13 PRO MAX; телефон «MEIZU», IMEI № НОМЕР_2 , в якому були 2 сім карти із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; смарт-пристрій «APPLE WATCH», серійний номер FH7Y24RTKDH4, рожевого кольору, номер 3798, дата випуску 08.2017 року.

Заявник зазначає, що арештоване майно не має відношення до розслідуваного кримінального провадження, та має бути повернуто власнику - ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене заявник просить слідчого суддю скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні заявник просив задовольнити клопотання з підстав наведених у ньому та скасувати арешт, який накладено на майно належне ОСОБА_6 .

Прокурор та детектив в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказуючи на законність та вмотивованість ухвали про накладення арешту.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, БЕБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 15.02.2023 року.

В межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали Личаківського районного суду від 16.03.2023 (провадження №1-кс/463/1835/23 (справа № 463/1454/23) проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме, квартирі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час обшуку, зокрема, вилучено: мобільний телефон iPhone 13 PRO MAX , IMEI НОМЕР_5 , телефон «MEIZU», IMEI № НОМЕР_2 , в якому наявні 2 сім карти із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , смарт-пристрій «APPLE WATCH», серійний номер НОМЕР_6 , рожевого кольору, флеш носій (карта пам`яті), об`єм 128 GB, на який скопійовано інформацію із телефону iPhone 13 PRO MAX, IMEI НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 .

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 16 березня 2023 року на вище вказане майно накладено арешт.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.05.2023 у справі № 463/1454/23, провадження № 11-сс/811/461/23, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 року про накладення арешту на майно скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_7 про арешт майна задоволено частково, накладено арешт на флеш носій (карта пам`яті), об`єм 128 GB, на який скопійовано інформацію із телефону iPhone 13 PRO MAX, IMEI НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 .

Не зважаючи на висновки суду апеляційної інстанції Личаківський районний суд міста Львова ухвалою від 23 травня 2023 року у справі № 463/1454/23, провадження №1- кс/463/3450/23, повторно наклав арешт на майно належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.07.2023 року у справі у справі № 463/1454/23, провадження № 11-сс/811/712/23, ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 травня 2023 року про накладення арешту на майно скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно належне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1) мобільний телефон iPhone 13 PRO MAX, IMEI НОМЕР_5 , білого кольору у кількості 1 шт.; 2) сім картка оператора «КИЇВСТАР» із номером абонента НОМЕР_1 , який перебував у мобільному телефоні iPhone 13 PRO MAX, IMEI НОМЕР_5 , білого кольору; 3) телефон «MEIZU», IMEI № НОМЕР_2 , в якому наявні 2 сім карти із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; 4) смарт-пристрій «APPLE WATCH», серійний номер FH7Y24RTKDH4, рожевого кольору, позбавивши можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном до прийняття окремого процесуального рішення щодо даного майна у кримінальному провадженні - відмовлено.

В подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року, було втретє накладено арешт на вилучене під час обшуку 08 березня 2023 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме на мобільний телефон iPhone 13 PRO MAX; сім картка оператора «КИЇВСТАР» із номером абонента НОМЕР_1 , який перебував у мобільному телефоні iPhone 13 PRO MAX; телефон «MEIZU», IMEI № НОМЕР_2 , в якому були 2 сім карти із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; смарт-пристрій «APPLE WATCH», серійний номер FH7Y24RTKDH4, рожевого кольору, номер 3798, дата випуску 08.2017 року.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

Як вбачається з наданих заявником документів, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що на арештованих технічних засобах містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або ж що таке майно набуто у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

Крім того, з вилученими технічними засобами була проведення експертиза, в ході якої було зроблено копії даних з усіх технічних засобів.

Як вбачається з Висновку експерта № 23/3КТ-18 фізичний доступ до мобільних телефонів та смарт-годинника експерту потрібний був лише на початкову етапі проведення експертизи. Як зазначено у вказаному висновку експерта:

«По завершенню створення копії даних з мобільного телефону, він був відключений від апаратно-програмного комплексу.

Подальше досліджения здійснювалось створених копій даних з мобільних телефонів, що відповідають даним на момент їх створення.

Налалі у цьому висновку експерта під дослідженням мобільного телефону «Apple A2643» та мобільного телефону «MEIZU M6 Meilan» будемо мати на увазі дослідження копій їх даних.».

арк. 14 висновку експерта № 23/3 КТ-18

Як вбачається з вищенаведеного, експерт, після копіювання інформації з мобільних телефонів, здійснював дослідження саме створених копій даних мобільних телефонів, а не фізичних пристроїв.

Щодо правового статусу копій електронних даних неодноразово свою правову позицію висловлював Верховний Суд: «…ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив?язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа».

Постанова об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у постанові від 05.04.2023 у справі № 683/1200/18, постанові від 19.08.2021 у справі № 756/8124/19 та інших справах.

Отже відсутні підстави для арешту належних ОСОБА_6 електронних носіїв інформації.

Про відсутність потреби органу досудового розслідування арештувати, вилучені в ОСОБА_6 засоби зв?язку, свідчить і копія протоколу огляду речей та документів від 14.04.2023. Як вбачається з названого протоколу, співробітником СБ України оглянуто флеш-носій «hосо.» із скопійованими на нього в ході експертизи даними з мобільних телефонів. Тобто оглянуті не самі мобільне телефони, а флеш-носій з образами даних таких телефонів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, згідно вимог ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини.

Разом з цим, ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт майна належного ОСОБА_6 жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для подальшого арешту майна, яке належить ОСОБА_6 , а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтерсах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 01.08.2023 року по справі № 761/27305/23, в межах кримінального провадження № 0000040 від 15.02.2023 року, на мобільний телефон iPhone 13 PRO MAX, IMEI НОМЕР_5 , телефон «MEIZU», IMEI № НОМЕР_2 , в якому наявні 2 сім карти із номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , смарт-пристрій «APPLE WATCH», серійний номер НОМЕР_6 , рожевого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1