Справа № 991/9594/23
Провадження 1-кс/991/9691/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_3 від 13.10.2023 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про вчинення кримінального правопорушення за поданою Товариством заявою.

Вказана скарга на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 31.10.2023 була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У зазначеній скарзі представник ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» вказує, що 02.10.2023, відповідно до вимог статей 214 КПК України, засобами поштового зв`язку, представником Товариства на адресу НАБУ було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2023.

У вказаній заяві представник Товариства просив внести відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження за фактом вчинення посадовими та службовими особами правоохоронних органів, а також бенефіціарним власником групи компаній «Мілкіленд-Україна» (Milkiland) та неплатоспроможного банку ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_4 , бенефіціаром групи компаній Ferrexpo та неплатоспроможного банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_5 корупційних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та статтями 365, 366, 191, 368, 369-2 КК України, що спричинило ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» матеріальні збитки в особливо великому розмірі.

Вказана заява була отримана уповноваженими особами НАБУ 04.10.2023, однак у 24-годинний строк, відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

Враховуючи вказане, заявник просить задовольнити скаргу та зобов`язати уповноважених службових осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, та статтями 365, 366, 191, 368, 369-2 КК України.

2.Позиція учасників судового засідання

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини свого неприбуття не повідомив.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, проте до його початку надіслав письмові заперечення в яких виклав власну позицію, ґрунтуючись на якій просив відмовити в задоволенні скарги.

Так, в запереченнях зазначено, що до НАБУ надійшла заява представника ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», адвоката ОСОБА_6 від 29.09.2023, яка була зареєстрована 04.10.2023 за № 142/1104-01-юо, щодо можливих протиправних дій окремих посадових осіб Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та інших за обставин, наведених у заяві, а також з інших питань. Листом від 10.10.2023 № 112-225/31366 НАБУ повідомило заявника про те, що результатами розгляду інформації викладеної у вказаних заявах, в межах компетенції, Головним підрозділом детективів НАБУ на даний час не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, підслідних детективам НАБУ. Також повідомлено, що розгляд інших, порушених у цій заяві питань не відноситься до компетенції НАБУ.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України та з огляду на неповідомлення представником скаржника причин його неявки, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника скаржника та представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

У зв`язку з цим та у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.

3.1. Щодо предметної підсудності

Порядок звернення із такими скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. 304-307 КПК України.

Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС), - слідчим суддею ВАКС.

Питання предметної підсудності ВАКС врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України, яка передбачає перелік кримінальних правопорушень та умови, за яких вони віднесені до предметної підсудності ВАКС. До вказаного переліку не належать, зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені статтями 365, 366 КК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя не розглядатиме доводи скарги, які стосуються невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені статтями 365, 366 КК України, що не відносяться до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому обмежується розглядом вказаної скарги лише у частині невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364 та статтями 191, 368, 369-2 КК України.

3.2. Щодо відсутності бездіяльності

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Отже, бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

З долученої до скарги заяви вбачається, що Товариство звернулось до НАБУ з заявою про внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом протиправного відкриття у 2021 році кримінального провадження №000363. На переконання заявника вказане кримінальне провадження було розпочате уповноваженими особами Служби безпеки України та Офісу Генерального прокурора за замовленням бізнесменів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку із викупом групою компаній Investohills боргів ПАТ «Український професійний Банк» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», з метою легалізації злочинних дій бенефіціарних власників вказаних банків та заволодіння майном групою компаній Investohills.

Заявник зазначає, що в результаті досудового розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється перешкоджання господарській діяльності та захоплення бізнесу через багатомісячне блокування банківських рахунків та передачу до АРМА корпоративних прав та майна групи компаній Investohills, а також юридичних осіб, які не мають відношення до групи Investohills.

Однак, в ході аналізу поданої скарги та доданої но неї заяви, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаних кримінальних корупційних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення працівниками Служби безпеки України та Офісу Генерального прокурора, службовими особами ПАТ «Український професійний Банк» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також пов`язаними з ними особами, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дій, які б містили ознаки об`єктивної сторони злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 364 та статтями 191, 368, 369-2 КК України.

Так, в заяві не вказані які саме працівники Служби безпеки України та Офісу Генерального прокурора, безпідставно, діючи в інтересах та за замовленням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відкрили кримінальне провадження та які конкретні дії чи бездіяльність вказують на допущенні ними зловживання та свідчать про використання наданих їм повноважень всупереч інтересам служби, так само не обґрунтовує, у чому полягав їх корисливий інтерес і за рахунок чого мало відбуватись отримання неправомірної вигоди.

Крім того, для кваліфікації дій за ст. 364 КК України необхідно настання тяжких наслідків, які відповідно до примітки цієї статті у сто і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В обґрунтування настання таких наслідків, заявник не вказує суму шкоди, яка завдана від таких дій, що унеможливлює встановити чи існує причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками.

Натомість, у заяві висловлене загальне припущення про ймовірне вчинення протиправних дій, яке заявник робить, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності процесуальних рішень і дій працівників правоохоронних органів під час здійснення ними досудового розслідування.

Окремо, слідчий суддя звертає увагу, що в разі незгоди з процесуальними рішеннями, діями або бездіяльністю, які приймаються або вчиняються слідчим чи прокурором в межах досудового розслідування кримінального провадження, заявник може оскаржити їх в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника та незгоди з процесуальними рішеннями працівників правоохоронних органів недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. Отже, слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій представником ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» заяві.

Враховуючи викладене, слідчий суддя констатує відсутність стверджуваної заявником бездіяльності з боку уповноважених осіб НАБУ, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без задоволення.

2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1