КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1230/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, директора ТОВ Фірма «Новофарм-Біосинтез», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 -2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 23.02.2024 включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ,подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді. Захисник ОСОБА_6 також просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який утримується в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді, постановлена без врахування фактичних обставин, що мають значення для вирішення питання про обрання та продовження строку дії запобіжного заходу.

Зазначає, що ОСОБА_8 українець за походженням, з 1990 року зареєстрований та постійно проживає у м. Звягель (Новоград-Волинський) Житомирської області. Україна, має вищу освіту, 27 років працює директором підприємства, виховав дітей, які мають вищу освіту та працевлаштовані, одружений, більше 30-ти років перебуває у шлюбі, активно займається волонтерською діяльність, має багато подяк, грамот, нагород,постійно турбується про розвиток підприємства та розвиток колективу.

Вважає, що зазначена інформація у клопотанні слідчого будь-якими доказами не підтверджується, дійсним обставинам у справі не відповідає.

Сторона захисту вважає, що таке твердження сторони обвинувачення, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, є передчасним та не ґрунтується на дійсних обставинах у справі, практиці Європейського суду з прав людини та положеннях Закону.

Стверджує, що у даному випадку, з огляду на відсутність беззаперечних, допустимих, достовірних достатніх та належних доказів для кваліфікації за ч. 1 ст. 111-2 КК України, з огляду на наявність норми з аналогічним складом, ч. 4 ст. 111-1 КК України, проте, без необхідних для кваліфікації за ст. 111-2 КК України кваліфікуючих ознак (з метою завдання шкоди, за домовленістю з представниками держави-агресора) підозра, оголошена 28.06.2023 ОСОБА_8 не може вважатись обґрунтованою, такою, що доведена «поза розумним сумнівом», а отже, й застосування найбільш суворого запобіжного заходу та обмеження конституційних, конвенційних прав та гарантій - безпідставне.

З огляду на наявність вказаних сумнівів, які мають суттєве значення для визначення обґрунтованості підозри, стороною захисту було подано ряд клопотань, зокрема: про проведення допиту полоненого в якості свідка та про проведення огляду флакону, начебто виявленого в аптечці зазначеного полоненого, проте, вказані клопотання від 14.08.2023, 07.09.2023, 01.11.2023, 02.11.2023 залишені без належного реагування, проігноровані органом досудового розслідування.

Отже, стороною обвинувачення не доведено у законному порядку обставин, які зазначені в підозрі, що виразилось в не підтвердженні їх доказами. Більш того, стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість підозри за повідомленою кваліфікацією, визначеною ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Вказує, що доводи, щодо тяжкості інкримінованого злочину на даному етапі взагалі не можуть бути взяті судом до уваги, як підстава для продовження тримання під вартою.

Зазначає, що ні слідчим, ні прокурором не обґрунтовано, чому інший запобіжний захід не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 вказує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, за своїм змістом аналогічне до попередніх клопотань та відповідно не містить жодних нових належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою

Зазначає, що відсутні реальні ризики, які дають підстави стверджувати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наголошує на тому, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би підтвердив спробу ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування.

Звертає увагу, що всі речі та документи, які мають значення для кримінального провадження вилучені в ході досудового розслідування.

Станом на день винесення оскаржуваної ухвали майже всі свідки допитані, а тому підозрюваний не може на них вплинути.

Вказує, що підозрюваний має захворювання - ішемічна хвороба серця. Також підозрюваний має повнолітніх дітей та має міцні соціальні зв`язки, не має судимостей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які є достатніми для переконання у можливості виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків без застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, в підтримку вимог поданих апеляційних скарг, які просили задовольнити з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000223 від 08.03.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

28.06.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

10.07.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому був неодноразово продовжений, востаннє, строком до 28.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців, тобто до 26.03.2023.

22.12.2023 слідчий в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором третього відділу управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутні можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.12.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 23.02.2024 включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_8 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням тяжкості покарання у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється та його наслідків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність.

Відтак слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Також всупереч твердженням апелянта, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Для визначення причетності ОСОБА_8 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею враховано дані, які підтверджуються: протоколом обшуку, огляду, протоколом допиту та іншими, які у своїй сукупності в достатній мірі, для даної стадії розгляду, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 .

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 , з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 , враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Всупереч твердженням апелянтів, колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_8 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 23.02.2024 року, в межах строку досудового розслідування.

При цьому слідчим суддею враховано, підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, а тому не визначив розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та не доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчими суддями при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Посилання сторони захисту на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги сторони захисту з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4