Провадження № 1-кс/638/2615/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваного- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002248 від 25 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рея Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою,раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на посаді командира бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 , у званні сержанта, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що відділенням № 1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2023 року за № 0002248 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 призначений на посаду командира бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 .

25.08.2023 року близько 17 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, сержант ОСОБА_5 , перебуває на посаді командира бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 , знаходився на тимчасовому місці розташування в/ч НОМЕР_1 в лісовому масиві, розташованому поблизу АДРЕСА_2 . На фоні неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Далі, діючи з прямим умислом на позбавлення життя головного сержанта реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись на тимчасовому місці розташування в/ч НОМЕР_1 в лісовому масиві, розташований поблизу АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, направивши автоматичну зброю у бік ОСОБА_6 , який також знаходився у положенні стоячи серед дерев у лісовому масиві, здійснив декілька пострілів у ОСОБА_6 з закріпленої за ним зброї - автомату АК - 74 № НОМЕР_2 , 1986 року випуску.

Своїми кримінально-протиправними діями ОСОБА_5 спричинив військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: множинних кульових поранень черевної порожнини та голови, в результаті чого настала смерть потерпілого.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

26 серпня 2023 року о 00 год. 23 хв. ОСОБА_5 було фактично затримано.

26 серпня 2023 року о 01 год. 05 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

26 серпня 2023 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

28 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів з дня його фактичного затримання, тобто до 24 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рея Бердичівського району Житомирської області, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, перебуває на посаді командира бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 , у званні сержант, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколом огляду місця події, в ході якого вилучено закріплену за ОСОБА_5 зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1986 року випуску, з 28 набоями, що були в магазині, одну гільзу та один патрон, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу, висновками експерта № 10-12/2243-Дм/23, № 17-285-МК/2243-Дм/23, № СЕ-19/121-23/19246-БЛ, протоколом огляду речей від 26.08.2023 року, постановою про визнання речовим доказом від 26 серпня 2023 року, висновком судово-психіатричної експертизи № 143.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просив суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до закінчення строків досудового розслідування, без визначення розміру застави. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив продовжити строк запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою до закінчення строків досудового розслідування, а саме до 26 листопада 2023 року.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні відділенням № 1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2023 року за № 0002248, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з копією протоколу затримання від 26 серпня 2023 року ОСОБА_5 у присутності понятих затримано 26 серпня 2023 року о 00 год. 23 хв.

26 серпня 2023 року старшим слідчим відділення № 1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 о 10 год. 45 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено в день його складення та в межах двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання.

У відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

28 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів з дня його фактичного затримання, тобто до 24 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Постановою виконувача обов`язків керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 від 19 жовтня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 26 листопада 2023 року включно.

Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу вручено підозрюваному та його захиснику 19 жовтня 2023 року, клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що підозрюваний міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, в ході якого вилучено закріплену за ОСОБА_5 зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1986 року випуску, з 28 набоями, що були в магазині, одну гільзу та один патрон, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу, висновками експерта № 10-12/2243-Дм/23, № 17-285-МК/2243-Дм/23, № СЕ-19/121-23/19246-БЛ, протоколом огляду речей від 26.08.2023 року, постановою про визнання речовим доказом від 26 серпня 2023 року, висновком судово-психіатричної експертизи № 143.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованою.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором, підозрюваним, захисником поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано стосовно ОСОБА_5 наступним чином:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до затягування кримінального провадження, а також затягування у прийнятті відносно підозрюваного ОСОБА_5 судового рішення;

- ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, змінити свої покази;

- ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, стійких соціальних зв`язків не має, є підстави вважати, що останній може вчинити новий злочин.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином України, уродженцем с. Рея, Бердичівського району Житомирської області, з середньою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, перебуває на посаді командира бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї в/ч НОМЕР_1 , у званні сержант, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, інвалідності не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення. Визнання підозрюваним вини, сприяння розслідуванню, щире каяття, майновий стан, наявність на утриманні дитини не свідчать про відсутність реальної можливості впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності та в такий спосіб переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Стороною захисту не наведено будь-яких доводів, які б спростовували наведені вище висновки слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено існування ризику незаконного впливу на свідків.

КПК України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України , тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК України ).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Стосовно наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає існування даного ризику доведеним, оскільки в судовому засіданні стороною захисту не доведено належним чином факту офіційного джерела доходу, окрім отримання заробітної плати військовослужбовця.

Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт тощо, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості підозрюваної в ході досудового розслідування, створює можливості для її позапроцесуальних дій. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню. Зазначені вище ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Слідчий суддя враховує тяжкість можливого злочину, реальність та ймовірність реалізації підозрюваним встановлених раніше ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що дає право суду застосувати запобіжний захід, без визначення розміру застави.

Згідно зі ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002248 від 25 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27), обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 26 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1