КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4972/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.10.2023 року із можливістю внесення застави у сумі 5 005 660 гривень. Захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання відмовити, задовольнити клопотання сторони захисту, змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт із забороною залишати квартиру без дозволу суду цілодобово, окрім випадків отримання медичної допомоги, виконувати обов`язки, наведені захисником. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд дійшов висновку про існування ризиків лише з огляду на позицію прокурора, без жодного доказу. ОСОБА_8 не мав допуску та доступу до таємної інформації а обговорення будь-якої таємної інформації відбувалося в закритому форматі без його присутності. Він лише двічі виступав на відкритих засіданнях Комітету. Вся інформація про порядки денні засідань Комітету ВРУ з питань національної безпеки розміщувалася на офіційному сайті ВР України, тому твердження прокурора про збирання та передавання інформації, яка була в обігу Комітету, ОСОБА_8 є нелогічним. Вся інформація, яка і збиралася ОСОБА_8 використовувалася ним для підготовки наукових статей, публікацій, дисертаційних досліджень.

Інформація з грифом ДСК не є таємною та не засекречена, тому її збирання для наукової діяльності не суперечить законодавству та не містить склад злочину. Суд помилково керувався тяжкістю можливого покарання у випадку визнання винним. Адвокат вказує на обставини викрадення обвинуваченого співробітниками СБУ у березні 2022 року. Відповідно до листа МЗС України від 04.05.2023 року інформація, що міститься у листі з грифом ДСК про передання якого співробітникам ФСБ РФ зазначає прокурор, оприлюднювалася офіційними особами МЗС - Міністром закордонних справ та послом України в РБ. Обвинувачений має тяжкі захворювання, наявність яких є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. З 02.11.2010 року ОСОБА_8 приймає щоденно життєво важливі ліки. Крім того, має дружину, сина, на утриманні має батьків похилого віку. Є військовим пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої не надає можливості переховуватися від суду. З плином часу суд стверджує про наявність одних і тих же ризиків. Наразі обвинувачений не займає посаду помічника-консультанта, з якою сторона обвинувачення пов`язує вчинення злочину. Викривальні показання надані ним виключно під тиском на нього та його сім`ю. Щодо виїздів закордон, на які вказує прокурор, то всі поїздки оплачені за рахунок отриманих виплат, одноразової грошової допомоги тощо. Жодних підстав для існування ризику продовження кримінального правопорушення не існує. Всі зібрані докази перебувають у прокурора, а тому ризик їх знищення відсутній. У кримінальному провадженні відсутні інші свідки окрім дружини обвинуваченого та народного депутата ОСОБА_9 Розмір застави є завищеним, її розмір складає приблизно 136 316,3 доларів США, в той же час в обвинувальному акті такі суми не фігурують та зазначається начебто про отримання 71.000 доларів США. В ухвалі суду відсутнє обґрунтування непомірно великого розміру застави.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким та санкція якого, за умови доведення винуватості, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи особливості конкретної справи, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого обвинуваченому злочину, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для застосування інших запобіжних заходів. Зокрема, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду, з висновками якого погоджується колегія суддів, можливість переховування обвинуваченого обумовлюється тим, що встановлено зв`язок обвинуваченого зі спецслужбами РФ, які можуть сприяти його переховуванню, крім того, обвинувачений сам просив про внесення його до списку військовополонених, що підлягають обміну. З огляду на встановлені органом досудового розслідування обставини, специфіку злочинної діяльності, що ставиться в вину ОСОБА_8 , способи її реалізації, ризик можливого продовження кримінального правопорушення є реальним. Адвокат обвинуваченого спростовує наявні ризики посиланням на наявність у обвинуваченого захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від відбування покарання. Разом з тим, жодних підтверджень тому, що ОСОБА_8 позбавлений можливості отримувати належну медичну допомогу в умовах слідчого ізолятора апеляційному суду не надано. Посилання на соціальні зв`язки обвинуваченого в даному випадку не є достатньою гарантією запобігання ризикам, враховуючи обставини інкримінованого злочину. Захисник заперечує пред`явлене обвинувачення, однак на даній стадії провадження апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Доводи адвоката про те, що показання обвинувачений надав під тиском та його було нібито викрадено мають бути перевірені у встановленому порядку процесуальним шляхом.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Характер інкримінованих дій свідчить про високу ймовірність наявності у обвинуваченого зв`язків зі спецслужбами держави-агресора, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування інших запобіжних заходів. Щодо визначеного судом розміру заставу, колегія суддів не вбачає підстав вважати його непомірним з огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого злочину. Крім того, судом першої інстанції було переглянуто попередній розмір застави та зменшено до 1865 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3