Справа № 136/2440/23
Провадження №11-сс/801/46/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 26.12.2023 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської обл. та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді суду відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала суду мотивована тим, що прокурором не надано достатніх доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , зокрема її показання та відомості, які містяться в протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 25.12.2023 і які підтверджують показання підозрюваної вказують на те, що її версія подій на даний час жодним чином неспростована, а підозра ґрунтується лише на медичній виписці в якій зафіксовано тілесні ушкодження. Оцінюючи ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов до висновку, що їх існування ґрунтується виключно на припущеннях і не доведено жодними доказами.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

Вимоги мотивує тим, що у клопотанні про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу належним чином обґрунтовано у чому полягає наявність кожного із заявлених ризиків.

Так, що стосується ризику переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду то інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Підтвердженням того, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що вона є не місцевим жителем, соціальні зв?язки які б могли забезпечити постійне місце перебування підозрюваної за місцем проживання та перебування відсутні. Окрім того, ОСОБА_7 , являється уродженкою та жителькою АДРЕСА_2 , тому в будь-який час може залишити своє тимчасове місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі втекти на непідконтрольну Україні територію.

Ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом. Разом з цим, на даний час, з огляду на відносно незначний період з моменту внесення відомостей до ЄРДР до часу звернення із вказаним клопотанням до суду, достатня вірогідність того, що підозрювана ОСОБА_7 може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді. Даний факт підтверджується тим, що ОСОБА_7 , на протязі певного часу проживала спільно з потерпілим ОСОБА_12 , була пов?язана з ним спільним побутом, мали спільні інтереси, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , може схилити шляхом умовлянь потерпілого ОСОБА_12 , змінити свої покази, які в кінцевому результаті можуть звільнити її від кримінальної відповідальності. Разом з цим, наразі потерпілий ОСОБА_12 перебуває у важкому стані, переніс операцію з ушивання легені, що підтверджується випискою з медичної картки заведеної на ім`я ОСОБА_12 , у ВОКЛ ім. М.І. Пирогова, проведення його допиту неможливе у зв`язку з важкістю стану, а тому ОСОБА_7 , всіляко перебуваючи на волі намагатиметься будь - яким чином впливати на останнього, щодо дачі показів на її користь.

Підозрювана ОСОБА_7 , хоч і являється особою яка не є судимою особою, однак двічі притягувалась до кримінальної відповідальності та була засуджена 16.02.2018 року за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки; 02.05.2023 засуджена за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України до покарання у вигляді одного місяця, арешту, що ще раз підтверджує її схильність до вчинення кримінальних правопорушень та ухилення від покладених на неї обов`язків.

Слідчим суддею при постановленні ухвали від 26.12.2023 необґрунтовано відхилено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необґрунтовано зазначено, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь головуючого -судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково і просив її задовольнити, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 ґрунтується лише на медичній виписці, в якій зафіксовано тілесні ушкодження, більше жодних доказів підозри ОСОБА_7 прокурором не надано, щодо наявності чи відсутності слідів насильства на тілі підозрюваної прокурором не надано, хоча для цього лише достатньо було провести її освідування.

Ризики, вказані прокурором не є обґрунтованими та доведеними.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.177,178,183 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не мотивував в своєму рішенні, чому не взяв до уваги ті наявні докази, яким слідчий обґрунтував своє клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 24.12.2023 близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_12 , за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , на кухні квартири спільно вживали алкогольні напої, де в цей час до ОСОБА_7 зателефонував невідомий абонент та ОСОБА_12 на ґрунті ревнощів забажав взяти у неї телефон та з`ясувати хто їй телефонує, внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка. В подальшому, ОСОБА_12 встав та підійшов до ОСОБА_7 і продовжуючи суперечку, забажав взяти у неї телефон, по якому вона спілкувалась, оскільки почув чоловічий голос абонента та між ними виникла штовханина, на ґрунті якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . В подальшому, ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в положенні сидячи на стільці, схопила зі столу кухонний ніж та тримаючи його в правій руці, умисно нанесла ним один удар в область грудної клітини зліва потерпілого ОСОБА_12 , спричинивши тим самим ОСОБА_12 тілесні ушкодження відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого ВОКЛ ім. М.І. Пирогова у вигляді, колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з пошкодженням лівої легені, геморологічний шок ІІІ ст., яке за своїм характером має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, оскільки являлось небезпечним для життя в момент його заподіяння.

Вказані дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України - а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя, в момент заподіяння, у зв`язку з чим їй 25.12.2023 повідомлено про підозру.

25.12.2023 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що свідчить протокол затримання.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Тому суд виходить з наявності обґрунтованої підозри, що знайшла своє відображення та викладена в клопотанні слідчого.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного.

Суд враховує, що підозрюваній загрожує покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливість засудження до зазначеного строку може переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, існує ризик впливу на потерпілого та свідків, тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Апеляційний суд констатує, що враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, що підозрювана є не місцевою жителькою, має постійне місце проживання, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, прокурором не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що дасть можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу і недоторканність та стане стримуючим фактором до порушення покладених обов`язків та запобігатиме ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.3ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, вважає, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 - слід задовольнити частково, та застосувати до останньої запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 26.12.2023 про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дубно, Рівненської обл. та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

У відповідності до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування із особами, визначеними слідчим у кримінальному провадженні;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали Вінницького апеляційного суду в частині покладених обов`язків в межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4