Справа № 944/6427/23
Провадження №1-кп/944/1141/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000797 від 30.12.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Свидниця Яворівського району Львівської області, із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТзОВ АТП №4631, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 05 листопада 2022 року, об 18год 45хв, перебуваючи у маршрутному таксі АТП - 14631, д.н.з. НОМЕР_1 , що курсує за маршрутом Львів - Шкло, біля автобусної зупинки, за адресою: вул.Степана Бандери Яворівського району Львівської області, маючи прямий умисел, спрямований на завдання удару неповнолітньому ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку лівої руки, завдавши потерпілому фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 ККУкраїни, визнав повністю, щиро розкаявся, покликаючись на обставини викладені у обвинувальному акті. Заявлений цивільний позов визнав частково покликаючись на скрутне матеріальне становище. Просить задовольнити таке в межах суми 5000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник - ОСОБА_6 в судовому засіданні викладене в обвинувальному акті підтвердили. Просять призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті пред`явленого обвинувачення. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди задовольнити. В обгрунтування моральної шкоди покликалася на те, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, в приниженні честі та гідності особи, у порушенні нормального ритму життя, оскільки, в нього порушився сон, він став роздратований, пригнічений, боїться їздити маршрутками, тому що там водії можуть побити його, чи осоромити на очах в багатьох пасажирів маршрутки. Просить стягнути спричинену діями обвинуваченого потерпілому моральну шкоду в розмірі 50000гривень.

Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному нанесенні ударів, які завдали фізичного білю потерпілому ОСОБА_5 та не спричинили тілесних ушкоджень, доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.126 КК України кваліфіковано вірно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння органу досудового розслідування та суду та відсутність заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповіднодо вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджується характеристикою, виданною Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті пред`явленого обвинувачення у виді штрафу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень ч.1, 2, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимог ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.3, 9, 17-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням характеру й обсягу моральних страждань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи те, що потерпілий отримав психоемоційні переживання, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, беручи до уваги, те, що в потерпілого порушився звичайний ритм життя, сон, душевний спокій, потерпілий має страх їздити в громадському транспорті, щоб його не побили та не осоромили, з врахуванням матеріального стану обвинуваченого, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 , поданий в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 128, 369, 371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень.

Речові докази у справі, а саме, CD-R диск, на якому знаходиться три відеофайли «МР4», після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000797 від 30.12.2022 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 , поданий в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1