Справа №463/8348/23
Провадження №1-кс/463/6988/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

04 жовтня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власнтка майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 27.04.2023 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000216 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У матеріалах вказаного кримінального провадження містяться відомості щодо протиправних дій посадових осіб ГУ Держгеокадастру у Львівській області та Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (Солонківської ОТГ), пов`язаних із прийняттям рішень про передачу у власність громадян інших ділянок, що знаходяться на території, розташованій в межах червоних ліній проектованої дороги Вернадського, якою планується з`єднати житловий мікрорайон «Сихів» від проспекту Червоної калини до вул. Стрийської, запланованої Генеральним планом міста Львова, який затверджений ухвалою Львівської міської ради № 3924 від 30.09.2010 «Про затвердження містобудівної документації Корегування генерального плану м. Львова II-стадія» та Генеральним планом с. Зубра, який затверджений рішенням Зубрянської сільської ради № 445 від 21.05.2008, котрий був розроблений КП «Архітектурно-планувальне бюро», з урахуванням змін, затверджених рішенням Зубрянської сільської ради № 660 від 01.08.2013, розроблених ДП ДІПМ «Містопроект», який є чинним на даний час.

Разом з тим, встановлено, що на території де заплановано будівництво дороги Вернадського розташовані земельні ділянки, які будуть перешкоджати будівництву дороги та створюють штучні умови для їх викупу, а передача їх у власність здійснювалась у супереч існуючому генеральному плану м. Львова. Таким чином, у приватну власність протиправно передано наступні ділянки: :01:001:0695, :01:001:1444, :01:001:1360, :01:001:1348, :01:001:1349, :01:001:0697, :01:001:0700, :01:001:0476, :01:001:1443, :01:001:1448, :01:001:1445, :01:001:0447, :01:001:0799, :01:001:1251, :01:001:1250, :01:001:0500, :02:000:0096, :02:000:0098, :02:000:0099, :02:000:0235, :02:000:0229, :02:000:0234, :02:000:0231, :02:000:0232, :02:000:0248, :02:000:0249.

Таким чином, під час досудового розслідування кримінального провадження виявлено налагоджений групою осію з числа службових осіб органів місцевого самоврядування, ГУ Держгеокадастру у Львівській області та інших мешканців Львівської області механізм незаконного виведення земель з державної та комунальної власності, що полягає у забезпеченні видачі підконтрольним особам рішень про право власності на вказані об`єкти нерухомості, які не відповідають вимогам Земельного кодексу України та містобудівній документації, з подальшою передачею (продажем) даних об`єктів третім особам.

В той же час, деякі громадяни, із числа не захищених верств населення, на яких оформлена земельна ділянка, відразу ж після отримання, із використанням довіреності на представлення інтересів укладено сумнівні договори купівлі-продажу, а тому з метою попередження нанесення додаткових збитків третім особам є необхідність у забезпеченні їх схоронності.

Відповідно до інформаційної довідки Витягу з реєстру прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1251 належить ОСОБА_3 .

В той же час, контури земельної ділянки з кадастровими номерами :01:001:1251 відповідно до викопіювання з Генерального плану м. Львова затверджений ухвалою Львівської міської ради від 30.09.2010 № 3924,яке виготовлено управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, за результатами співставлення координат поворотних точок, розташовані в межах території магістральних вулиць загальноміського значення в червоних лініях.

На даний час в ході досудового розслідування для з`ясування питання з приводу виконання землевпорядної документації щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1251 призначено судову експертизу з питань землеустрою, згідно висновку №2975-Е від 28.06.2023 якої, розроблена технічна документація із землеустрою ОСОБА_3 , що розташована на території с. Зубра Пустомитівського району Львівської обл. площею ), 4600 га (кадастровий номер :01:001:1251) для ведення особистого селянського господарства та її затвердження за змістом документації із землеустрою не відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та містобудівній документації, а саме: генеральному плану с. Зубра оскільки Рішення ХІ позачергової сесії VIII демократичного скликання Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області №1584 від 25.10.2018 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» та Рішення ХV позачергової сесії VІІІ демократичного скликання Солонківської сільської ради №2007 від 21.12.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», прийняті без врахування містобудівної документації, а саме генерального плану населеного пункту.

Приймаючи до уваги, що вищевказана земельна ділянка має значення для досудового розслідування, оскільки була об`єктом кримінально протиправних дій, та підпадають під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, та одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та має важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, 02.08.2022 у вказаному кримінальному провадженні в т.ч. земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:1251 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені, про що винесена відповідна постанова, яка на даний час не скасована.

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що стосовно земельних ділянок із кадастровим номером :01:001:1251 та розроблено проект землеустрою відповідно до якого цільове призначення земельних ділянок змінено з «для ведення особистого селянського господарства» на «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку», що негативно впливає на реалізацію Генерального плану м. Львова та може призвести до завдання додаткових збитків громаді м. Львова, пов`язаних із необхідністю викупу частин земельних ділянок, що знаходяться в червоних лініях проектованої дороги.

У зв`язку із викладеним за результатами розгляду клопотання про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1251 та :01:001:1250, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2022 на вказані земельні ділянки накладено арешт шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту, що є дієвим заходом щодо попередження нанесенню додаткових витрат, пов`язаних із реалізацією Генерального плану м. Львова та унеможливлює створення умов приховування злочину пов`язаних із зміною власників зазначених земельних ділянок та заінтересованих у цьому осіб. В той же час, до скасування постанови слідчого про визнання речовим доказом у кримінальному проваджені, Личаківським районним судом м. Львова, на думку органу досудового розслідування, передчасно скасовано арешт земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1251 та :01:001:1250. При цьому судом прийнято до уваги лише докази надані стороною, яка звернулась зі клопотанням про скасування арешту майна, та які ґрунтуються тільки на основі Генерального плану с. Зубра. Таким чином, скасування арешту майна є передчасним та таким, що не враховує всі обставини кримінального провадження.

На даний час, в ході досудового розслідування з метою застосування заходів кримінального провадження, що передбачені ст. 131 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна. Зокрема, з метою недопущення нанесення додаткових збитків необхідно накласти арешт на вищезазначене майно із забезпеченням його схоронності в тому вигляді та із тим ландшафтом та насадженням, із забороноюпроведення інших будівельних робіт, вчинення реєстраційних дій та будь-яких інших дій щодо вказаного майна.

Враховуючи наведене земельна ділянка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту, який встановлюється під час розслідування.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 21.09.2023, дана ділянка визнана речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що земельна ділянка має значення для кримінального провадження, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, просили справу слухати у їх відсутності.

Адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 , проти поданого клопотання заперечили, просили у такому відмовити.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.04.2023, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0000216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2022 на вказані земельні ділянки накладено арешт шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту, що є дієвим заходом щодо попередження нанесенню додаткових витрат, пов`язаних із реалізацією Генерального плану м. Львова та унеможливлює створення умов приховування злочину пов`язаних із зміною власників зазначених земельних ділянок та заінтересованих у цьому осіб.

Варто зазначити, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова передчасно скасовано арешт земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1251 та :01:001:1250. При цьому судом прийнято до уваги лише докази надані стороною, яка звернулась зі клопотанням про скасування арешту майна, та які ґрунтуються тільки на основі Генерального плану с. Зубра. Таким чином, скасування арешту майна є передчасним та таким, що не враховує всі обставини кримінального провадження.

Зі змісту клопотання вбачається, що на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведених слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказана земельна ділянка має значення для кримінального провадження та може бути використана в якості доказу, а рішення про закінчення досудового розслідування не прийнято.

21 вересня 2023 року постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 вказане вище майно, визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні, та підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Окрім цього за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою надано висновок експерта від 28.06.2023. Згідно наданого висновку слідує, що досліджуваний проект землеустрою та його затвердження не відповідає вимогам земельного законодавства та містобудівній документації, чинних на дату його затвердження.

Враховуючи наведене, матеріали провадження містять відомості на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Аргументи представника власника майна, що повторне накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності та належним чином не обґрунтовано прокурором, не знайшло свого підтвердження в суді, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав власника майна.

Суд також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Викладені в запереченнях доводи про те, що майно не відповідає критеріям речових доказів, та прокурором не доведено необхідність арешту такого майна, є безпідставними, оскільки встановлені фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що майно може бути предметом кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речового доказу, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що земельна ділянка, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могла зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: об`єкт нерухомості земельну ділянку з кадастровим номером: :01:001:1251, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони володіння, розпорядження, користування, та зміни характеристик, в т.ч. проведення будівельних робіт з метою забезпечення схоронності насаджень та ландшафту.

Зобов`язати державного реєстратора, якому буде доручено виконання ухвали, невідкладно з моменту отримання ухвали суду про накладення арешту на вказане майно внести відповідні відомостідо Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.10.2023.

Виконання ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1