КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/5754/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004145, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.2 ст.345 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 28 грудня 2023 року включно.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КК України.

Зокрема, не підтверджується ризик впливу з його боку на потерпілих, оскільки один із потерпілих змінив місце проживання, а інший потерпілий, який є працівником поліції не з`являється до суду вже тривалий час та його місце перебування невідоме.

Також просить врахувати, що він не має наміру ухилятися від суду, має постійне місце проживання.

За таких обставин вважає, що обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою є надмірно суворим.

Також посилається на те, що висунута йому підозра є необґрунтованою.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004145 від 09 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.2 ст.345 КК України.

30 жовтня 2023 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 28 грудня 2023 року включно.

Ухвалюючи рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд визнав обґрунтованими наведені у клопотанні доводи про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченого переховуватись від суду, вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наведені у клопотанні доводи прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, яке ставиться у провину обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів. При цьому, як встановив суд, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, судом враховано той факт, що ОСОБА_10 не прибував на виклики до суду та тривалий час перебував у розшуку, який оголошувався судом, а тому обґрунтовано вказав на існування ризику його можливості переховування від суду.

На підтвердження ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд обґрунтовано врахував, що на момент вчинення кримінальних правопорушень за висунутим обвинуваченням ОСОБА_8 мав не зняту та не погашену судимість за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28 лютого 2013 року, яким його було засуджено за ч.2 ст. 263 КК України, не має законного заробітку та засобів для існування.

Оскільки наведені у клопотанні прокурора ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися, суд обґрунтовано визнав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою суд також врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в поданій апеляційній скарзі.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається обвинувачений в поданій апеляційній скарзі, в тому числі посилання на можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, у виді домашнього арешту.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 28 грудня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4