Справа № 591/7212/23
Провадження № 1-кс/591/3562/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000028,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна з метою збереження речових доказів, яке в письмовій заяві підтримав та мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000028, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом безпідставного зняття осіб з військового обліку службовими особами ВЛК та МСЕК в Сумській області, з метою отримання неправомірної вигоди.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку 10 жовтня 2023 року в Зарічній районній МСЕК м. Суми внутрішні журнали за 2022-2023 роки (21 шт.), медико-експертні справи громадян за 2022-2023 роки (155 шт., 157 шт., 208 шт., 147 шт.), копії документів діяльності працівників установи (24 шт.) мають доказове значення для справи, просив накласти на них арешт.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, в зв`язку з наступним.

Встановлено, що слідчим з 17 серпня 2023 року розслідується наведене кримінальне провадження, відкрите за вказаним фактом за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України, по якому 10 жовтня 2023 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді були вилучені згадані документи.

Слід також зауважити і про те, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у встановлені законом терміни в розумінні ст. 116, ч. 5 ст. 171 КПК України (через поштове відправлення).

Крім цього, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт наведеного майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання стосовно наявності підстав для накладення арешту на майно в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, суд повинен виходити з критеріїв, застережених в ст. 98 КПК України, але в першу чергу суд повинен оцінювати наскільки слідчий (прокурор) довів обставини визначені в ч. 3 ст. 132 КПК України, а саме, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Натомість, суду ані клопотанням, ані долученими до нього матеріалами взагалі не обґрунтовано та не доведено обставин в контексті п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки матеріали не містять взагалі ані обґрунтування, ані підтвердження тому, що взагалі могло бути вчинено кримінальне правопорушення та відносно яких саме осіб вилучені документи викликають сумніви (клопотання слідчого містить лише загальні фрази щодо обґрунтування їх значення для справи з формальним посиланням на правові норми, які не підкріплені жодним доказом, так само як і аналогічні загальні фрази без мотивів застережені в постанові слідчого про визнання предметів речовими доказами).

До того ж, в цьому контексті слід зазначити і про те, що 17 серпня 2023 року до ЄРДР було внесено відомості за наведеним фактом та з наведеним вище майже дослівним формулюванням, а в розумінні ст. 98 КПК України, висновок щодо наявності або відсутності значення для справи вилучених документів або майна суд може зробити, виходячи в першу чергу з внесених до ЄРДР відомостей, які в цій ситуації є не конкретними та не дають можливості визначити: які ж саме особи перевіряються на предмет вчинення неправомірних дій, за яких конкретно обставин і коли такі події відбувались (або наприклад відбуваються чи готуються до вчинення дії), так само як і не дають змоги з`ясувати вказані обставини долучені до справи матеріали, що складаються з копій процесуальних документів стосовно обшуку.

Така невизначеність та неконкретність формулювання відомостей ЄРДР та обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, надає органам досудового розслідування можливість здійснювати слідчі дії (застосовувати заходи забезпечення провадження) стосовно невизначеного кола осіб і за таких обставин неможливо встановити наскільки запропонована слідчим слідча дія, є пропорційною внесеним до ЄРДР відомостям та чи не допускається з боку правоохоронних органів свавілля, що в цій ситуації і не виключається, оскільки по цьому провадженню слідчим суддею вже надавались обшуки, в яких фігурували зовсім інші установи, перевірка предмета діяльності яких і стала приводом для внесення відомостей до ЄРДР, а в подальшому по Ковпаківському та Зарічному МСЕК м. Суми, як і по Сумському МТЦК, суд відмовив в задоволенні клопотань про обшук 25 серпня 2023 року, але слідчий все одно в подальшому у іншого слідчого судді (мабуть, виконавши вимоги ч. 6 ст. 234 КПК України) отримав дозвіл на проведення обшуку і в цих установах.

Іншими словами, неконкретність зазначення обставин в ЄРДР, позбавляє суд можливості з`ясувати питання чи дійсно саме вилучені в зазначеній слідчим установі документи чи речі мають значення саме для цієї для справи, а відомості які в них містяться можуть слугувати доказом.

Зазначені висновки суду говорять про те, що вилучення документів за значний період, які містять охоронювану законом таємницю стосовно стану здоров`я значного кола осіб, незаконність яких чи сумнівність яких є лише припущенням слідчого чи прокурора, може призвести до невиправданого втручання в діяльність зазначеної установи, викликати труднощі в отриманні інформації по згаданим документам громадян (їх використанню), а також може мати наслідком безпідставне порушення їх прав, пов`язаних зі станом здоров`я, реалізацією прав, пов`язаних з цим та втручання в життя значного кола осіб, частина яких (можливо навіть переважна) не має жодного відношення до протиправних дій, які зумовлюють предмет перевірки.

Відтак, оскільки слідчим не доведено обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, врахувавши, що в такій ситуації, в сукупності з сумнівністю обставин внесених до ЄРДР, невизначеності органу досудового розслідування з конкретикою вчинених неправомірних дій та по відношенню до яких саме осіб та установ, запропонований слідчим арешт майна може призвести до невиправданого втручання в приватне життя значного кола осіб (які, до речі, мають обмежені можливості за станом здоров`я), частина яких беззаперечно не має відношення до провадження, що може викликати труднощі в реалізації їх прав пов`язаних з цим та призвести до невідворотних наслідків, що в цій ситуації не може слугувати підставою для виправдання потреб провадження, з огляду на сумнівність її мети з урахуванням повної відсутності конкретики, тому, врахувавши положення п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, клопотання не може бути задоволене.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , про арешт вилучених під час обшуку 10 жовтня 2023 року в Зарічній районній МСЕК м. Суми документів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1