Справа № 577/6795/23
Провадження № 1-кс/577/2250/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001287 від 20.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.12.2023 р. ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучені під час ОМП від 20.12.2023 р. майно, а саме нашарування речовини бурого кольору, шапку чорного кольору, що належать ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони відчуження, користування та розпорядження майном.

Клопотання обгрунтовує тим, що 20.12.2023 р. о 13.33 год. до Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. по лінії 102 надійшло повідомлення зі служби 103 про те, що на м`ясокомбінаті по вул.Генерала Тхора, 150 в м.Конотопі громадянин впав у шахту ліфта. Крім того, 20.12.2023 р. о 15.07 год. до Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. по лінії 102 надійшло повідомлення зі служби СШМД про те, що 20.12.2023 р. о 13.28 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , впав в шахту ліфта з 3-го поверху на території м`ясокомбінату по вул.Г.Тхора, 150 в м.Конотоп. Госпіталізований до х/в Конотопської ЦРЛ з діагнозом: полі травма, травматичний шок, закрита травма грудної клітини, алкогольне сп`яніння.

20.12.2023 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001287 за ознаками ст.271 ч.2 КК України.

Під час проведення ОМП виробничого приміщення ковбасного цеху ТДВ «Конотопм`ясо» по вул.Г.Тхора, 150 в м.Конотопі Сумської обл., де є вантажний ліфт, в шахті виявлено нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров та шапку з нашаруванням бруду, яку вилучено.

З показів ОСОБА_5 головного інженера, 20.12.2023 р. близько 13.00 год. перебувала на роботі. Почула крик і від слюсаря ОСОБА_6 дізналася, що зварювальник ОСОБА_4 впав у шахту ліфта. Відразу прибула на місце події, викликали швидку допомогу. При яких обставинах потерпілий травмувався невідомо.

З показів слюсаря-ремонтника ТДВ «Конотоп`ясо» ОСОБА_6 відомо, що 20.12.2023 р. близько 13.00 год. спустився до підвалу ковбасного цеху, щоб перевірити справність обладнання, коли почув стогін людини з шахти ліфту, двері до якої були привідкриті. Підійшовши туди, побачив в шахті зварювальника ОСОБА_4 . Відразу покликав медичну сестру і викликали швидку допомогу. При яких обставинах потерпілий травмувався невідомо.

Таким чином, під час досудового слідства встановлено, що 20.12.2023 р. близько 13 год. робітник (газозварювальник) ТДВ «Конотопм`ясо» ОСОБА_4 , знаходячись в робочий час на 3-му поверсі ковбасного цеху за адресою м.Конотоп вул. Г.Тхора, 150, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовими особами підприємства, впав у шахту вантажного ліфту №1350, внаслідок чого отримав травму і був госпіталізований до хірургічного відділення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім..ак. М.Давидова» з діагнозом: полі травма, травматичний шок, закрита травма грудної клітини, алкогольне сп`яніння, що є тяжкими наслідками.

Вилучене під час ОМП 20.12.2023 р. майно є речовими доказами по кримінальному провадженню, та постановою слідчого воно визнано речовими доказами.

У даному випадку з метою забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства, який полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001287 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.271 ч.2 КК України (а.с.3).

20.12.2023 р. проведено ОМП на території ТДВ «Конотопм`ясо» по вул.Г.Тхора, 150 в м.Конотопі Сумської обл., звідки вилучено сліди речовини бурого кольору та шапку (а.с.8-11).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна 21.12.2023 р., тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником шапки є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. від 20.12.2023 р. шапку та нашарування речовини бурого кольору, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.14).

Оскільки, вилучена шапка є речовим доказом по кримінальному провадженню, з метою його збереження є необхідність у накладенні арешту на вище зазначене майно.

Що стосується накладення арешту на речовину бурого кольору, то слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту процесуальних норм, що містяться в статті 170 КПК України, предметом арешту може бути майно, що належить певній особі.

Ознаки майна наведені в ЦК України.

Зокрема, відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Тому як вказані об`єкти є біологічними об`єктами, що містять на собі сліди злочину, не охоплюється цивільним оборотом, суддя не може констатувати в цих речовинах ознак майна.

Між тим, як зазначено, об`єктом арешту, може бути лише майно особи.

Завданням арешту майна в силу ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однією з підстав для накладення арешту є наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вирішуючи клопотання не на користь особи, яка з ним звернулась, слідчий суддя не тільки не вбачає ознак майна в речах, про арешт яких клопочеться слідчий, а й наявності наведених ризиків.

Між тим очевидно, що згадані об`єкти мають ознаки речового доказу в кримінальному провадженні за ознаками навмисного вбивства і відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, яка містить поняття речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним слідчий судя не вбачає жодної з процесуальних передумов для накладення арешту, лише сукупність яких може зумовити задоволення цього клопотання, вважає б за доцільне порекомендувати слідчому визначити статус цих об`єктів як речових доказів в кримінальному провадженні і з метою їх збереження в інтересах ефективного розслідування визначити, в силу ст. 100 КПК України, належне місце для зберігання, яке (зберігання) гарантоване наявністю спеціально відведених для зберігання речових доказів місць.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучену 20.12.2023 р. під час огляду шапку чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та використання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1