Номер провадження: 11-кп/813/743/24
Справа № 522/3105/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 02.11.2023 про закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого капітаном дальнього плавання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження було закрито.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що оскільки кримінальний проступок був вчинений 08.01.2020, тобто з часу його вчинення минуло більше 3 років, ОСОБА_7 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Окрім того, суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 був оголошений у розшук, натомість з огляду на воєнний стан на території України та необхідність евакуювати сім`ю, його перебування за кордоном не містить ознак ухилення від суду.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до суду 21.10.2020, перше судове засідання було призначено на 27.11.2020. В матеріалах провадження наявні особисті розписки обвинуваченого та інші докази про отримання ним повідомлень про дату та час судового засідання, а саме на 19.07.2021, 18.10.2021, 02.12.2021, 04.02.2022;

- ухвалою суду 1-ої інстанції від 12.07.2022 обвинувачений був оголошений у розшук. Водночас, відповідно до приписів ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт ухилення ОСОБА_7 підтверджений матеріалами справи, з яких вбачається неодноразова неявка ОСОБА_7 у судові засідання та умисне переховування під правоохоронних органів, зазначення недостовірної адреси та неповідомлення нової адреси проживання;

- судом 1-ої інстанції не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 почав переховуватися від суду задовго до запровадження на території України воєнного стану, окрім того, він був достовірно обізнаний про те, що в провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно нього.

- ОСОБА_7 викрав малолітню дочку ОСОБА_10 2021 р.н. у її матері та незаконно, без дозволу матері вивіз її за межі України в респ. Молдову, за фактом чого були внесені відомості до ЄРДР. Малолітня донька має матір, обвинувачений не є єдиним піклувальником, що не давало йому підстав для виїзду за кордон. Окрім того, ОСОБА_7 знаходиться у розшуку на території респ. Молдова.

- з моменту вчинення кримінального проступку до постановлення оскаржуваної ухвали минуло 3 роки 9 місяців 25 днів. В судове засідання в режимі відеоконференції ОСОБА_7 з`явився 02.11.2023. Строк ухилення становить 478 днів, тобто 1 рік 3 місяці 20 днів. Відповідно до правової позиції Великої палати ВС у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК, подовженого на період ухилення. Відтак, у даному випадку, строк давності провадження становить 4 роки 3 місяці та 20 днів. Натомість, оскільки з моменту вчинення кримінального проступку до постановлення оскаржуваної ухвали минуло 3 роки 9 місяців та 25 днів, то строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не закінчився.

За таких обставин, потерпілий ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 02.11.2023 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції.

На адресу апеляційного суду надійшли заперечення захисника ОСОБА_8 на зазначену апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 в яких він просить залишити оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Доводи потерпілого відносно того, що ОСОБА_7 ухиляється від суду не відповідають дійсності, оскільки призначене на 19.07.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку із клопотанням захисника, 18.10.2021 у судове засідання не з`явився потерпілий та захисник, 01.12.2021 судове засідання було відкладено за клопотанням обвинуваченого. У матеріалах справи міститься довідка про направлення ОСОБА_7 судової повістки на 04.02.2022, однак зазначений у повістці номер ОСОБА_7 не належить. Судове засідання, призначене на 21.03.2022 не відбулося зв`язку із клопотанням представника потерпілого.

Окрім того, на а.п. 62 знаходиться рапорт о/у ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , сусіди його не бачили та не знають. Однак по вул. Сегедській проживав батько ОСОБА_7 , який помер у грудні 2022. В квартирі на Гагарінському плато ОСОБА_7 проживав тривалий час, був знайомий із сусідами. В той же час, у зв`язку із запровадженням воєнного стану більшість сусідів виїхали з м. Одеси, відповідно, не зрозумілим є, яких свідків опитував працівник поліції ОСОБА_11 .

Більш того, матеріали справи не містять будь яких відомостей про сповіщення та виклик ОСОБА_7 у судові засідання, призначені на 04.02.2022, 21.03.2022 та 12.07.2022.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу потерпілого та просила її задовольнити, натомість обвинувачений та його захисник заперечували проти її задоволення. При цьому потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, із жодними клопотаннями не звертався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вказаного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам відповідає не в повному обсязі з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_7 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Приписами ч.1 ст. 49 КК України визначено, шо особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Приписами ст. 335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою суду 1-ої інстанції від 12.07.2022 обвинувачений ОСОБА_7 був оголошений у розшук у зв`язку із його неявками до суду, судове провадження було зупинене до розшуку обвинуваченого.

Відповідно до п. 2-1) ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора.

Натомість, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей про відновлення судом 1-ої інстанції судового провадження, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , зняття його з розшуку, що відповідно до правової позиції Великої палати ВС викладеної у постанові від 02.02.2023 по справі № 735/1121/20 щодо диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, має істотне значення для відрахування строків давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та вирішення питання про їх закінчення, та на переконання колегії судів, є істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на це, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду 1-ої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості перевірити інші доводи потерпілого щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладені обставини, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді 1-ої інстанції в іншому складу суду зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 02.11.2023, про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд к/п за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України в суді 1-ої інстанції, в іншому складу суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3