ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3543/23 Справа № 208/8535/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро/

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у провадженні за поданням установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення від покарання, відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

засудженої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року задоволено подання начальника Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання та звільнено засуджену від відбуття покарання, призначеного їй вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 5 днів.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що за місцем відбування покарання засуджена характеризується позитивно, має заохочення, не погашених стягнень не має, на заходи виховного впливу реагує добре, робить правильні висновки, до праці ставиться сумлінно, у зв`зку з чим вважав, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому до неї можливо застосувати ст. 81 КК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_7 має 5 заохочень, які отримані у період з 2020 по 2023 роки, тобто безпосередньо перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, що відповідно до ст. 81 КК само по собі не може вказувати на доведення засудженою свого виправлення, так як цей період не враховує весь час відбування покарання.

При цьому, звертає увагу на те, що 18.08.2022 адміністрацією колонії було відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні умовно-дострокового звільнення так як засуджена власною поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Після відмови засуджена отримала два заохочення за добросовісне ставлення до праці, однак заохочення які б вказували на те що засуджена проявляє сумлінну поведінку вона не отримувала. Навпаки, засуджена протягом відбування покарання мала стягнення за порушення вимог ПВР УВП, а саме за нанесення татуювання, тому застосування до ОСОБА_7 умовно- дострокового звільнення передбаченого ст. 81 КК є незаконним, так як засуджена своєю поведінкою вказує на те, що вона не стала на шлях виправлення. Таким чином, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджена лише почала ставати на шлях виправлення та станом на теперішній час не готова до самокерованої правослухняної поведінки.

За таких обставин, прокурор вважає висновки суду першої інстанції про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення, передчасним та помилковим.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Засуджена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, а ухвалу суду вважала законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, вислухавши думку учасників апеляційного перегляду, дослідивши матеріали подання на засудженого, дійшла таких висновків.

Так, задовольняючи подання начальника Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№ 34) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання, суд першої інстанції врахував, що засуджена відбуває призначене 12.06.2018 року за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього належного їй майна з відбування покарання у кримінально-виконавчій установі, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень у відповідності до ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72, п.п. «а» п. 1 КК України, до остаточного покарання призначеного шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2018 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього належного їй майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. На підставі ст.. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 02.12.2017 року по набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку: 02.12.2017 рік, кінець строку: 02.12.2024 рік. На час розгляду подання, засуджена відбула 5 років 9 місяці 25 днів призначеного покарання, не відбутий строк складає 1 рік 2 місяці і 5 днів.

Засуджена ОСОБА_7 Державною установою «Кам`янська виправна колонія №34» характеризується позитивно. Застосованою підсистемою «Касандра», надано висновок, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

За період відбуття покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія №34» із засудженою ОСОБА_7 постійно проводиться соціально-виховна робота, яка надала результат виховання та усвідомлення наслідків вчинення кримінального правопорушення засудженої, недопустимість участі у обігу наркотичних та психотропних речовин.

Під час перебування в Державній установі «УВП № 6 м. Бахмут», стягнень та заохочено не мала.

Під час відбуття покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія №34» ОСОБА_7 має одне стягнення яке погашено в установленому законом порядку, та має 5 заохочень.

Згідно з рішенням комісії Державної установи «Кам`янська виправна колонія №34», надано висновок що засуджена ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому заслуговує на застосування ст. 81 КК.

Відповідно до ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа своє поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду першої інстанції про доведення свого виправлення засудженою ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_7 має 5 заохочень, які отримані у період з 2020 по 2023 роки, тобто безпосередньо перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, що відповідно до ст. 81 КК само по собі не може вказувати на доведення засудженою свого виправлення, так як цей період не враховує весь час відбування покарання, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки за своїм змістом ж припущеннями.

Послання прокурора, що 18.08.2022 адміністрацією колонії було відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні умовно-дострокового звільнення так як засуджена власною поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, не свідчить про помилковість висновків місцевого суду, оскільки виправлення засуджених є тривалим процесом від час якого вони змінюються. Так ОСОБА_7 після відмови адміністрації отримала два заохочення за добросовісне ставлення до праці, що свідчить про її сталу і цілеспрямовану поведінку спрямовану не ведення правослухняного способу життя.

Доводи прокурора, що засуджена протягом відбування покарання мала стягнення за порушення вимог ПВР УВП, а саме за нанесення татуювання, тому застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення передбаченого ст. 81 КК є незаконним, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки зміст такого проступку, стягнення за яке погашене, не може свідчити про невиправлення засудженої.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Відповідно до відомостей, наданих установою виконання покарань, засуджена ОСОБА_7 характеризується позитивно, застосованою підсистемою «Касандра», надано висновок, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Суд апеляційної інстанції також зважає на той факт, що кінець строку відбування засудженою покарання - 02.12.2024, тобто станом на день апеляційного провадження, невідбутий строк покарання становить 1 рік 1 місяць 19 днів. Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо цих осіб може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

За таких обставин, у разі відмови в задоволенні клопотання установи виконання покарання про звільнення ОСОБА_7 від покарання умовно-достроково, право ОСОБА_7 на умовно-дострокове звільнення буде ілюзорним, оскільки з урахуванням процесуальних дій, судового розгляду в суді першої інстанції та апеляційного перегляду, повторний розгляд подання установи ймовірно буде здійснений вже після відбуття ОСОБА_7 всього строку покарання.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що сама тяжкість кримінального правопорушення за вчинення якого ОСОБА_7 засуджена та відбуває покарання, не може бути єдиною підставою для відмову в застосуванні до неї ст. 81 КК, з врахуванням того, що за час відбуття покарання, виходячи сукупності інших відомостей про особу засудженої, яка згідно за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має заохочення, не погашених стягнень не має, на заходи виховного впливу реагує добре, робить правильні висновки, до праці ставиться сумлінно, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як "низький", ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як "низький".

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції, слід залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 вересня 2023 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4