УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 007 33 від 03.10.2022,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що слідчими слідчого управління ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 007 33 від 03.10.2022 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у якому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2023 (справа № 761/18419/23) накладений арешт, зокрема, на: відеореєстратор H 264 Digital Video Recorder, модель ВМК-8908КМ; комп`ютерний засіб для майнінга криптовалют, який складається з чотирьох відео карт GEFORCERTX 3060: M8YVNC01R216L8Z, M8YVNC01R211LBX, M8YVNC01R217332, M8YVNC01R21099G; жорсткого диску: APACER, sAP120GAS340G; материнскої плати: MSI, модель B450-APROMAX, sE162264; блоку живлення HEWLETT-PACKARD, s/n 570493001, які належать ОСОБА_4 .

Водночас, представник власника майна вважав, що подальше застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження втратило актуальність, арештовані відеореєстратор та комп`ютерний засіб для майнінга криптовалюти не мають доказового значення у кримінальному провадженні, отже, подальше утримання майна органом досудового розслідування порушує права його власника, тому просив арешт на вказане майно скасувати.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, до суду не прибули.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Під час вирішення питання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності примусового, тобто без добровільної згоди особи, вилучення з її володіння та користування речей, предметів, документів, а також їх подальше утримання органом досудового розслідування.

Процесуальним законом визначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

У силу ст. 9 КПК України при виконанні вказаного вище обов`язку слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, статтею 8 КПК наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом безпосереднього застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, та зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Як встановлено під час розгляду клопотання, СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 007 33 від 03.10.2022 за ч. 2, 3 ст. 307 КК.

Ухвалою слідчого судді від 31.05.2023 (справа № 761/18419/23) у вказаному кримінальному провадженні задоволене клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , на майно, вилучене під час проведення обшуку у приватному будинку за адресою - АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , накладений арешт, зокрема на: відеореєстратор H 264 Digital Video Recorder, модель ВМК-8908КМ; комп`ютерний засіб для майнінга криптовалют, який складається з чотирьох відео карт GEFORCERTX 3060: M8YVNC01R216L8Z, M8YVNC01R211LBX, M8YVNC01R217332, M8YVNC01R21099G; жорсткого диску: APACER, sAP120GAS340G; материнскої плати: MSI, модель B450-APROMAX, sE162264; блоку живлення HEWLETT-PACKARD, s/n 570493001.

Як вказано у рішенні слідчого судді, прокурор посилався на те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може містити на собі сліди його вчинення, тобто у силу ст. 98 КПК є доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно з-поміж іншого є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, завданням арешту майна у цьому випадку є забезпечення збереження певних предметів не як об`єктів права власності, а саме як речових доказів, тобто таких, що зберегли на собі сліди злочину або є безпосередніми носіями інформації про обставини його вчинення.

Досліджуючи питання, чи може бути арештоване майно, яке є предметом розгляду цього клопотання, доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що віднесення певних матеріальних об`єктів до речових доказів безпосередньо пов`язане з складом кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування.

Отже, такі докази мають бути належними, тобто відповідно до ст. 85 КПК прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за конкретними статтями Кримінального кодексу України.

Водночас, ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, будь-які докази щодо причетності останньої до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, відсутні.

З наведеного витікає, що арештоване майно не може бути доказом у кримінальному провадженні, тобто у подальшому його утриманні органом досудового розслідування відпала потреба.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба чи такий застосований необґрунтовано.

Отже, вищенаведене доводить, що на теперішній час потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відсутня, оскільки подальше перебування майна під арештом не відповідає наведеній у ст. 170 КПК меті та завданню його застосування, чим продовжується порушення права власності ОСОБА_4 , що вимагає від слідчого судді прийняття рішення, яке б усунуло спричинені негативні наслідки та відновило у повному обсязі права вказаної особи.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Частково скасувати у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 007 33 від 03.10.2022 арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2023 (справа № 761/18419/23), на майно ОСОБА_4 , а саме:

-відеорегістратор H264 DigitaiVideoRecorder, модель ВМК-8908КМ;

-комп`ютерний засіб для майнінга криптовалют, який складається з чотирьох відео карт GEFORCERTX 3060: M8YVNC01R216L8Z, M8YVNC01R211LBX, M8YVNC01R217332, M8YVNC01R21099G; жорсткого диску: APACERsGAS340G; материнскої плати: MSI модель B450-APROMAX sE162264; блоку живлення HEWLETT-PACKARD s/n 570493001.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1