У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1109/23

Провадження № 1-кс/210/2626/23

08 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 31.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні 08.11.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідування встановлено що, на початку 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно, з метою швидкого незаконного збагачення, маючи корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив створити організовану злочину групу, метою існування якої повинно було бути системне, довготривале вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме прийняття ставок під виглядом букмекерських компаній Favbet, з подальшим не виконанням зобов`язань щодо виплати прибутку та повернення вкладених коштів у соціальній мережі «Instagram».

Так, ОСОБА_7 вирішив залучити до створення організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким довів мету створення організованої злочинної групи, на що останні, керуючись корисливим мотивом і бажанням швидкого збагачення у протиправний спосіб, добровільно погодилися та надали згоду на створення злочинної організованої групи та її керівництво, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнали владу і авторитет лідера ОСОБА_7 , надали свою добровільну згоду вербувати інших осіб для заняття протиправною діяльністю у складі організованої злочинної групи, забезпечуючи її багаторівневість і структурованість шляхом поділу посад на вищі та нижчі, їх підлеглість одна одній, що вимагатиме управління ними та координування їх діяльності.

Для досягнення злочинного умислу ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробили злочинний план, яким передбачили наступне:

1) підшукати осіб, які повністю визнаватимуть їх владу та авторитет як лідерів організованої злочинної групи, дотримуватимуться в суворому порядку встановлених ними неформальних правил поведінки, погодяться залучати інших осіб для заняття протиправною діяльністю у складі злочинної організації;

2) визначити організаційно-структурну будову організованої злочинної групи за окремими напрямками на чолі з довіреними особами, з диференціацією задач і функцій кожного з них, необхідних для досягнення спільної злочинної мети самої організованої групи, що у свою чергу забезпечуватиме її ієрархічність у вигляді багаторівневості й структурованості (шляхом поділу посад на вищи та нижчі, їх підлеглість одна одній), та вимагатиме управління ними та координацію їх діяльності;

3) організувати у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області діяльність так званого «Call-центру», що діятимуть під безпосереднім керівництвом ОСОБА_7 відповідно, як керівника організованої злочинної групи. Вказане, у свою чергу, передбачало:

- пошук офісного приміщення в м. Кривий ріг Дніпропетровської області, для подальшої оренди та облаштування необхідною оргтехнікою з можливістю доступу в мережу Інтернет, та іншим обладнанням, необхідним для здійснення шахрайських дій відносно громадян України, та створення інших умов для «роботи» членів організованої злочинної групи;

- пошук та вербування осіб, в якості виконавців злочинів, які будуть безпосередньо здійснювати шахрайські дії відносно громадян іноземних держав;

- пошук осіб, які мешкають на території України, і які мають відкриті банківські рахунки, або крипто гаманці, з метою подальшого залучення їх до злочинної діяльності для зняття грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- затвердження графіку роботи виконавців, здійснення щоденного фінансового контролю, а також збору грошових коштів;

- безпосереднє здійснення шахрайських дій, відносно громадян України, з метою заволодіння чужим майном.

5) забезпечити безпеку діяльності організованої злочинної групи у випадку можливої загрози з боку їх викриття співробітниками правоохоронних органів шляхом:

- використанні спеціально підготовлених засобів мобільного зв`язку виключно для спілкування між членами організованої злочинної групи щодо обговорення тактики і методики вчинення ними злочинів;

- впровадження спільних неформальних правил поведінки всередині організованої злочинної групи, обов`язкових для виконання всіма її членами.

6) забезпечити матеріальне фінансування діяльності організованої злочинної групи;

7) розподіляти кошти (прибутки), одержані в результаті злочинної діяльності, між членами організованої злочинної групи.

З метою виконання злочинного плану, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , для виконання ролі виконавців злочину, шляхом розміщення публікацій в мережі Інтернет, а також усного спілкування, залучили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , до участі у організованій злочинній групі в якості виконавців, та довели останнім план вчинюваних кримінальних правопорушень, їх роль, яка полягала у здійсненні за допомогою особистої переписки в соціальній мережі «Instagram» та месенджері «Telegram» з фейкових акаунтів громадянам України зокрема надаючи перевагу військовослужбовцям ЗСУ, та введення їх в оману зі допомогою раніше заготовлених спічів, з метою переведення на підконтрольні банківські рахунки так званих «дропів», грошових коштів на прийняття ставок під виглядом букмекерських компаній Favbet, з подальшим не виконанням зобов`язань щодо виплати прибутку та повернення вкладених коштів, керуючись корисливим мотивом і бажанням швидкого збагачення у протиправний спосіб, добровільно погодилися та надали згоду на участь у організованій злочинній групі та вчинюваних її учасниками злочинах.

Зорганізувавшись в організовану злочину групу, для спільного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_7

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як організатори організованої злочинної групи, взяли на себе наступні функції:

- розробка плану і організація вчинення злочинів;

- розподіл обов`язків між виконавцями організованої злочинної групи з чітким визначенням ролей при скоєнні злочинів;

- залучення і погодження при прийнятті нових членів до складу організованої злочинної групи як виконавців;

- впровадження спільних неформальних правил поведінки всередині організованої злочинної групи, обов`язкових для виконання всіма її учасниками;

- забезпечення взаємозв`язку між діями членів організованої групи та координація їх діяльності;

- організація діяльності так званого «Call - центрів» у м. Кривому Розі, підшукання приміщення для його фактичного розміщення, забезпечення оргтехнікою, мережевим обладнанням, та іншим обладнанням, що необхідне для здійснення шахрайських дій;

- організація заволодіння грошовими коштами громадян України, шляхом обману, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки;

- акумулювання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом,

на підконтрольних рахунках;

- перерахування грошових коштів, здобутих злочинним шляхом,

за допомогою електронних гаманців та «криптовалют», а також конвертування їх у готівку через обмінні пункти;

- матеріальне забезпечення діяльності злочинної організації;

- розподілення коштів (прибутків), одержаних в результаті злочинної діяльності, між членами злочинної групи відповідно зайнятої посади.

На ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , як виконавців у складі організованої злочинної групи, покладались функції:

- повне підпорядкування та неухильне виконання вказівок організаторів ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здійснення спілкування з потенційними потерпілими, введення їх в оману, і безпосереднє заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та переведення грошових коштів потерпілих на підконтрольні рахунки осіб, так званих «дропів», залучених організаторами;

- дотримання дисципліни, правил конспірації та порядку у «Call -центрі», виконання вказівок організаторів щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілих, отримання від організаторів;

- надання звіту організаторам так званого «Call - центру», про надходження грошових коштів, отриманих злочинним шляхом;

- отримання від організаторів грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, в розмірі відповідного відсотку від викраденої у потерпілих суми.

Так, організаторами організованої злочинної групи ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було розроблено алгоритм злочинних дій з розподілом дій учасників злочинної групи, який був направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчинене шляхом незаконних операцій з електронно-обчислювальною технікою, вчинене організованою групою.

Відповідно до алгоритму вчинення злочинів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 перебуваючи у вищевказаному приміщенні так званого «Call-центру», використовуючи оргтехніку, в соцмережі instagram.com здійснюють реєстрацію аккаунтів під вигаданими даними та розкрутки вказаних акаунтів, з яких у особистому листуванні з потенційними потерпілими використовували заздалегідь підготовлений «спітч», а саме заготовлений текст в якому прописана структура діалогу з потенційними потерпілими. В ньому прописано привітання, причина листування потенційній потерпілій особі, методи введення зазначеної особи в оману тощо. Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , відповідно до відповідно до раніше підготовлено тексту, в листуванні з потенційними потерпілими представлялись співробітниками букмекерської компаній Favbet, пропонуючи високий дохід від букмекерської компанії, шляхом прийняття ставок і тим самим вводили потерпілих в оману.

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та невстановлені особи, приймаючи «ставки» вчиняли незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, щодо переведення грошових коштів потерпілих на банківські рахунки підконтрольних організованій злочинній групі, так званих «дропів», з доступом на території України.

Надалі, після фактичного заволодіння грошовими коштами потерпілих, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснювали розподіл грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, між учасниками організованої злочинної групи відповідно до відведеної кожному ролі.

Для реалізації злочинного плану, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи як організатори підшукали офісне приміщення на території АДРЕСА_2 , який обладнали оргтехнікою з можливістю виходу в Інтернет, а також спеціальним мережевим обладнанням та маскування незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, звідки почали здійснювати шахрайські дії відносно громадян України.

Таким чином, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створили та очолили організовану злочину групу, до складу якої, окрім них, увійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , та інші невстановлені особи, які зорганізувалися для спільного вчинення зазначеної злочинної діяльності.

Кожен із цих осіб, діючи умисно, переслідуючи корисливий умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надав свою добровільну згоду на членство в організованій злочинній групі та участь у скоєнні в її складі тяжких та особливо тяжких злочинів, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Кожен із усіх співучасників, керуючись корисливим мотивом, чітко усвідомлював, що являється окремим елементом (структурною одиницею) злочинної організації у її ієрархічній структурі (злочинному механізмі), та, суворе виконання кожним співучасником своєї ролі та синхронне виконання функцій за заздалегідь деталізованим на виконання єдиного злочинного плану алгоритмом протиправних дій, сприятиме досягненню загальної мети організованої злочинної групи заволодінню грошовими коштами громадян України.

Створена ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинна організація діяла на території м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, і характеризувалася протягом усієї своєї діяльності такими ознаками:

- кількістю та стабільністю членів злочинного об`єднання, до якого увійшли 7 установлених осіб три організатори та чотири виконавці, які добровільно погодилися на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої злочинної групи;

- тривалістю свого існування в період з початку 2023 року до 09.06.2023, тобто до моменту викриття їхньої злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів;

- ієрархічністю структури організованої злочинної групи, яка виразилася у її багаторівневості, наявності організатора в одній особі ОСОБА_7 , співорганізаторів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також виконавців; їх підпорядкованості та підзвітності керівнику самої організованої групи; наявністю постійного з його боку контролю за діяльністю членів організованої злочинної групи при організації та вчиненні злочинів, керівництві у їх підготовці та здійсненні;

- диференціацією задач і функцій кожної з цих осіб, необхідних для досягнення спільної злочинної мети самої організації;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося в попередній зорганізованості її членів у спільну групу для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; підборі членів організації з числа молодих осіб, в тому числі неповнолітніх;

- наявності детально розробленого плану, який був доведений всім її учасникам; визначенні способів і механізмів скоєння злочинів; постійним зміцненням внутрішніх зв`язків між учасниками об`єднання і чітким визначенням ролей кожного з них, загального мотиву щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також бажанням досягнення загального злочинного результату;

- наявність чіткого детального алгоритму злочинних дій кожним із співучасників, виконання якого було необхідною умовою досягнення загальної злочинної мети на підставі заздалегідь розробленого злочинного плану;

- розробкою методів, прийомів підготовки і способів вчинення злочинів, та подальший їх розподіл між усіма членами організованої групи.

Забезпеченість фінансування злочинної діяльності вказаних осіб відбувалось за рахунок того, що учасниками організованої злочинної групи погоджено, що отримані внаслідок злочинної діяльності кошти розподіляються між усіма членами у відповідності до обумовлених частин, обумовлено витратні частини пов`язані з маскуванням злочинної діяльності, зокрема в підшуканні та оренді приміщень для розміщення Call-центру, придбанні оргтехніки, мережевого обладнання, оплати послуг інтернету, оренди приміщень, тощо.

Досудовим слідством встановлено, що члени організованої злочинної групи ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, які були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на досягнення бажаного злочинного результату, заволоділи майном громадян 14-ти осіб України, шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

1. Так, на початку 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, виконуючи покладені на них функції, організували оренду приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , яке обладнали необхідним офісним обладнаням, оргтехнікою та мережевим обладнанням, пристосованим для здійснення шахрайських дій відносно громадян України, і тим самим організували у вказаному місці діяльність так званого «Call-центру», в якому в подальшому здійснювали злочинну діяльність члени організованої злочинної групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи.

В подальшому на виконання злочинного плану ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , перебуваючи у вищевказаному приміщенні так званого «Call-центру», використовуючи оргтехніку, соцмережі instagram.com здійснювали реєстрацію аккаунтів під вигаданими даними та розкрутку вказаних облікових записів, а також в месенджері «Telegram» зареєстрували обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якого у особистому листуванні з потенційними потерпілими, використовуючи заздалегідь підготовлений текст, представлялись співробітниками букмекерської компаній Favbet, пропонували високий дохід від букмекерської компанії, шляхом прийняття ставок і тим самим вводили потерпілих в оману.

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та невстановлені особи, діючи за вищевказаною адресою, приймали «ставки» та вчиняли незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, щодо переведення грошових коштів потерпілих на банківські рахунки підконтрольних організованій злочинній групі так званих «дропів», з доступом на території України.

Та, у червні 2023 року, ОСОБА_5 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи з відома та під керівництвом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у складі організованої злочинної групи, об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, що завдало шкоди потерпілому, вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи мережеве обладнання та оргтехніку та маскування незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в ході особистого листування в соцмережі instagram.com з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до відповідно до раніше підготовлено тексту, представились співробітниками букмекерської компаній Favbet, та запропонували високий дохід від букмекерської компанії, шляхом прийняття ставок і тим самим вели ОСОБА_13 в оману.

Після чого, потерпілий ОСОБА_13 , будучи введений в оману та впевненою у доброчесності співробітника букмекерської компаній Favbet, не сумніваючись у правомірності своїх дій, у червні 2023 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою сервісу онлайн переказів коштів, добровільно перерахував на повідомлений йому у соціальній мережі «Instagram», грошові кошти у загальній сумі 3 000 грн на карткові рахуноки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які із невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше червня 2023 року, користувались ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Проте потерпіла ОСОБА_13 , сплативши вищевказані грошові кошти, не отримала обіцяного їй прибутку не з власної волі.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки у складі організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановлені досудовим розслідуванням особи, у червні 2023 року заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_13 , у загальній сумі 3 000 грн.

Після фактичного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , організатори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснили їх розподіл між учасниками злочинної організації відповідно до відведеної кожному ролі в структурі організованої злочинної групи.

Таким чином, в результаті спільних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які діяли у складі організованої злочинної групи, потерпілій ОСОБА_13 спричинено майнову шкоду на загальну суму 3 000 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене повторно, вчинене організованою групою в якості виконавця.

08.11.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема:

1. Протоколами обшуків від 09.06.2023 за місцем ведення злочинної діяльності «Call-центру», адресами проживання організатора та співучасників:

- проведено обшук у приміщенні «Call-центру» за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано організатора ОСОБА_9 та учасників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , у яких вилучено знаряддя вчинення правопорушення, а саме 36 мобільних телефонів, 1 ноутбук, спеціальне мережеве обладнання та чорнові записи. У ході обшуку кожна особа що знаходилась у приміщення під час його проведення добровільно видала свій робочий телефон, зазначила свої анкетні дані та надала ключ логічного захисту від нього. Вказані обставини зафіксовано як в протоколі обшуку так і у відеозапису до нього

- проведено обшуки за місцями мешкання організаторів ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час яких, виявлено та вилучено особисті телефони, ноутбуки, а також банківські картки «Дропів» та чорнові записи;

(Вилучену техніку відправлено на судову експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів)

2. Матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій візуальне спостереження за місцем під час проведення якого: зафіксовано що до приміщення «Call-центру» систематично заходять фігуранти справи.

3. Висновком судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, яким підтверджено наявність у вилучених мобільних телефонах та ноутбуках установленого програмного забезпечення «Viber», «Telegram», «Instagram» та відомостей в них що мають значення для провадження, в тому числі листування з потерпілими та між самими учасниками. Зазначена інформація фіксувалась шляхом створення знімків екрану або відео екрану з подальшим перенесенням до накопичувачу «жорсткий диск магнітних дисках Matrox M3 Portable модель HX-M101TCB серійний номер HM1536K5 ємкіст. 1 Тб».

4. Інформацією виявленою під час огляду накопичувачу «жорсткий диск магнітних дисках Matrox M3 Portable модель HX-M101TCB серійний номер HM1536K5 ємкіст. 1 Тб», щодо особистого листування між організаторами та співучасниками в робочих групах створених у месенджері «Telegram», а також листуванням виконавців та потерпілими особами під час вчинення кримінальних правопорушень, зокрема:

- в мобільних телефонах, які використовувались під час вчинення злочину, виявлено робочі групи, спільнота «555», «777» та «888», до яких входять організатори та виконавці правопорушення де виявлено листування щодо алгоритму вчинення правопорушення та інші організаційні питання його вчинення;

- в особистому ноутбукі організатора ОСОБА_7 виявлено фіктивні розписки про передачу грошових коштів потерпілим від букмекерських компаній Favbet;

- в особистому ноутбукі організатора ОСОБА_9 виявлено фіктивні розписки про передачу грошових коштів потерпілим від букмекерських компаній Favbet;

- в телефоні, який використовувався ОСОБА_11 під час вчинення шахрайства, виявлено листування з 8 потерпілими;

- в телефоні, який використовувався ОСОБА_10 під час вчинення шахрайства, виявлено листування з 5 потерпілими;

- в телефоні, який використовувався ОСОБА_5 , під час вчинення шахрайства, виявлено листування з 2 потерпілими;

- в телефоні, який використовувався ОСОБА_12 , під час вчинення шахрайства, виявлено листування з 3 потерпілими;

5. Документами отриманими під час проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зокрема виписки про рух грошових коштів по банківських рахунків належних потерпілим на банківські рахунки «Дропів» підконтрольні організаторам;

6. Іншими доказами, зібраними в ході здійснення досудового розслідування.

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На думку сторони обвинувачення, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.2 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний

ОСОБА_5 зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) та фінансову спроможність ОСОБА_5 безперешкодно змінити місце постійного мешкання, залишити межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

У своїй сукупності, перебуваючи від тягарем невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_5 , маючи достатні кошти та можливість для виїзду за кордон, обґрунтованим є ризик переховування від органів досудового розслідування та суду за межами України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 вказав на те, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування його від суду;

п.2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема речей і документів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій відносно громадян України.

Так, ОСОБА_5 , як виконавцю злочинної схеми заволодіння грошовими коштами громадян України, достовірно відомі карткові рахунки підставних осіб, на які зараховувались грошові кошти, отримані злочинним шляхом, достовірно відомо про розташування електронно-обчислювальної техніки, яка використовувалась у злочинній діяльності та наразі не вилучена, а також відомо про розташування грошових коштів набутих злочинним шляхом.

Враховуючи викладене, а також те, що наразі проводиться досудове розслідування, не всі речі та документи ще вилучено, великий ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може вказані речі та документи знищити, сховати, спотворити, що буде мати негативний вплив на стан досудового розслідування.

Те саме стосується і грошових коштів, оскільки санкцією статті передбачено конфіскацію майна, з метою уникнення вказаної конфіскації, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може грошові кошти сховати або передати іншій особі, коло яких наразі встановлюється органом досудового розслідування.

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на інших виконавців організованої групи, яких в ході досудового розслідування встановити поки не вдалось, з метою ненадання чи зміни показань щодо обставин чинення шахрайських дій, а також інших осіб, які можуть бути допитаними в якості свідків у вказаному кримінальному провадженні та надати показання щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Анкетні дані виконавців, а також пособників достовірно відомі ОСОБА_5 та, використовуючи залякування, може змусити осіб надати покази, які будуть вигідні йому та членам злочинної групи.

п. 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ОСОБА_5 може шляхом використання особистих зв`язків у правоохоронних органах, а також використовуючи підставних осіб для легалізації грошових коштів та майна, отриманих злочинним шляхом;

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи той факт, що в ході проведення досудового розслідування встановлено що

ОСОБА_5 тривалий час вчинював шахрайство в складі організованої групи відносно громадян України в переважній кількості військовослужбовців ЗС України що мало систематичний характер. Збройна агресія російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану не стали перешкодами для вчинення вказаних шахрайських дій.

Крім того, єдиним джерелом доходу є вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 та з метою забезпечення рівня життя, до якого він звик, великий є ризик продовження злочинної діяльності.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», необхідно застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Разом з тим, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України № 2102-IX затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні".

Вказані обставини значно ускладнюють здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків поза установою пенітенціарної служби України у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть запобігти викладеним вище ризикам, оскільки такі запобіжні заходи не пов`язані із ізоляцією підозрюваного у відповідній кримінально-виконавчій установі. ОСОБА_5 , будучи не обмеженим у пересуванні та засобах комунікації, зможе вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, а також продовження злочинної діяльності.

Слідчий зазначає, що враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, необхідно встановити підозрюваному заставу у вигляді 1120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, враховуючи матеріальний стан підозрюваного ОСОБА_5 , зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначивши, що інкримінований йому злочин не скоював.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області до групи слідчих включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування, старшим групи призначено ОСОБА_6 .

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

08.11.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 особисто під підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити розмір застави визначений ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити її у межах 1120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 006 080,00 грн.), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 , злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а також те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, який кваліфікуються за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, дані стосовно особи, та те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, який є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та вважає за доцільне визначити останньому заставу в розмірі 1120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3 006 080,00 гривень, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. 178, 182,183 КПК України.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з 08 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184- 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000111 від 31.01.2023 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 08 листопада 2023 року по 06 січня 2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 1120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 006 080,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09 листопада 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1