Справа № 482/196/24
Номер провадження 1-кс/482/155/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2024 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000045 від 25.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора Новоодеського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000045 від 25.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України про арешт майна, вилученого під час огляду тимчасово вилученого майна 18.01.2024, а саме на:

- дві ліскові риболовчі сітки, та одну риболовчу ліскову сітку, які було упаковано до полімерного білого мішку з біркою під назвою «пакет №1», які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання вказано, що в секторі дізнання ВП №6 МРУП ГУНП Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 25.04.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2023 о 04:20 год. до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від інспектора Державної екологічної інспекції ОСОБА_5 про те, що на березі річки Південний Буг в с. Піски, Миколаївського району, Миколаївської області виявлено гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які проводили лов риби за допомогою промислового знаряддя лову сіткою лісковою в кількості 3 одиниці без дозволу на промисел, виловили «тарань» у кількості 1365 одиниць, «окунь» у кількості 4 одиниці, «судак» у кількості 5 одиниць, «пузанок» у кількості 130 одиниць, «густиря» у кількості 59 одиниць, «карась» у кількості 96 одиниць, чим заподіяли шкоду рибному господарству України.

В ході оглядумісця події 25.04.2023 поблизу річки Південний Буг, в с. Піски, Миколаївського району, Миколаївської області, було вилучено дві ліскові риболовчі сітки розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 50 мм., та одну риболовчу сітку розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 22 мм., які було упаковано до полімерного білого мішку з біркою під назвою «пакет №1», прошито та опечатано печаткою для пакетів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування було відібрано пояснення у ОСОБА_4 , який пояснив, що 24.04.2023 близько 21.00 год. у зв`язку зі скрутним майновим становищем, вирішив поставити сітки для вилову риби на річці Південний Буг. В подальшому взяв належні йому три риболовчі сітки та за допомогою саморобного дерев`яного човна виїхав на річку в межах села Піски Миколаївської області та поставив вищевказані сітки.

25.04.2023 року близько о 02:00 годині зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 та попросив поїхати з ним на річку Південний Буг витягнути сітки, які він ввечері 24.04.2023 помістив до річки, щоб незаконно наловити риби, на що ОСОБА_6 погодився. Прийшовши на місце, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на саморобному дерев`яному човні виїхали на водойму та почали виймати сітки з рибою, а саме тарань, карась, окунь, судак, пузанок, густиря та класти сітки до човна. Загалом витягнули три сітки з водойми. Приїхавши до берега почали виплутувати рибу з сіток та поміщати її до пластикових контейнерів чорного кольору. В цей час до них підійшли два чоловіка, які представились працівниками Державної екологічної служби та викликали в подальшому працівників поліції.

Відомості за даним фактом 25.04.2023 внесені до ЄРДР за № 0000045.

Виявлені речі відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є речовими доказами у кримінальному провадженні та є засобами вчинення кримінального правопорушення.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, запобігання його втраті або пошкодженню, що може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, необхідністю проведення відповідних експертиз.

В судове засідання особи не з`явилися. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України.

Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР №0000045 від 25.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

В ході огляду тимчасово вилученого майна 18.01.2024 вилучено дві ліскові риболовчі сітки розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 50 мм., та одну риболовчу сітку розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 22 мм., які було упаковано до полімерного білого мішку з біркою під назвою «пакет №1», прошито та опечатано печаткою для пакетів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучені вище зазначені речівідповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та є засобами вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Пункт 1 ч.2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги пп.1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 18.01.2024 року під час огляду речей є забезпечення збереження речових доказів, для запобігання зникненню майна, його втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні та розпорядження майном з боку його власників та інших третіх осіб, які заявлять право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на дві ліскові риболовчі сітки розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 50 мм., та одну риболовчу сітку розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 22 мм., які було упаковано до полімерного білого мішку з біркою під назвою «пакет №1», прошито та опечатано печаткою для пакетів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково. Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. .2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт дві ліскові риболовчі сітки розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 50 мм., та одну риболовчу сітку розмірами: довжина 100 м., висота 2 м., ячия 22 мм., які було упаковано до полімерного білого мішку з біркою під назвою «пакет №1», прошити та опечатано печаткою для пакетів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Визначити місце зберігання арештованого майна на території ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1