У Х В А Л А

10 жовтня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004830, яке внесене до ЄРДР 07 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням слідчий ОСОБА_6 просив: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Мотивував це тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому за таких фактичних обставин.

06 жовтня 2023 року близько 22:30 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_7 перебували в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали спиртні напої.

У цей же час, на фоні раптово виниклого конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку, взяв у руку дерев`яну ніжку від стільця та умисно завдав ОСОБА_7 не менше десяти ударів у область голови та шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вдавленого осколкового перелому кісток зводу черепа, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Про обґрунтованість підозри на його думку свідчать:

- протокол затримання ОСОБА_4 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який показав, що 07 жовтня 2023 року близько першої години у вікно будинку останнього стукав ОСОБА_4 та повідомив, що у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , сталася пожежа;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , у ході якого останній повідомив, що в ході локалізації пожежі, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено тіла 2 (двох) чоловіків;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , у ході якого з`ясовано, що він працює в Державній службі надзвичайних ситуацій, 07 жовтня 2023 року під час виїзду, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході локалізації пожежі виявив тіла 2 (двох) чоловіків, на яких були виявлені тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , у ході якого останній повідомив, що в ході локалізації пожежі, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено тіла 2 (двох) чоловіків;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , у ході якого з`ясовано, що він працює в Державній службі надзвичайних ситуацій, 07 жовтня 2023 року під час виїзду, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході локалізації пожежі виявив тіла 2 (двох) чоловіків, на яких були виявлені тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 06 жовтня 2023 року привіз ОСОБА_4 із смт. Рокитне в с. Нова Маківка до невідомого будинку;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що близько 22:00 год. останній перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_13 , де там також перебував ОСОБА_14 . У цей час до вищевказаного місця прийшов ОСОБА_15 , який був у агресивному стані та почав кричати на свідка після чого наніс останньому 2 (два) удари долонями в область голови. У подальшому свідок попрямував за місцем свого проживання, а вищевказані особи лишилися втрьох. У подальшому близько 01:00 год. свідка розбудила його мати та повідомила про факт пожежі. Також свідок повідомив, що перед подією свідок був одягнений у кепку чорного кольору, а після того, як почалась пожежа кепки на ньому вже не було та на ньому вже був інший одяг;

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , у ході якого останній підтвердив свої покази та відтворив обставини події;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що перебуваючи у відділенні поліції він став свідком того як ОСОБА_15 спілкувався зі своїм захисником, якому повідомив, що перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_13 між ним та ОСОБА_16 виник конфлікт, оскільки останній нецензурною лайкою послав його після чого він взяв до рук ніжку від стільця та почав наносити тілесні ушкодження останньому в область голови після чого побачив, що ОСОБА_17 має намір заступився за нього та почав наносити тілесні ушкодженні і йому. Від нанесених ударів одяг його був забруднений кров`ю, через те він спалив його пічці, лишив лише кросівки;

- повідомленням ОСОБА_4 про підозру.

Вважав, що в разі, якщо не застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід існує ризик, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На його думку, на можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду вказують: тяжкість можливого покарання; усвідомлення останнім настання несприятливих наслідків, що може спонукати його змінити місце проживання; умови воєнного стану, що посилює рівень судової репресії.

На можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчать: факт того, що знаряддя злочину та одяг у якому останній був вчинений не знайдені.

На можливість незаконного впливу на свідків свідчать: намір ОСОБА_4 встановити дані свідків, задля незаконного впливу на них, з метою реабілітації його як злочинця, а також його намір уникнути відповідальності. Також вважав, що суд при встановленні цього ризику має врахувати страх свідків перед підозрюваним.

На можливість вчинення інших кримінальних правопорушень вказує відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчиненого ОСОБА_4 злочину та те що останній притягувався до кримінальної відповідальності за злочини скоєні проти життя та здоров`я особи та проти безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Вважав, що запобігти зазначеним ним ризикам буде можливо виключно за допомогою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже особисте зобов`язання не зможе забезпечити попередження ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду; поручителів у ОСОБА_4 немає; домашній арешт не зможе попередити установлені ризики.

Зазначав, що застава до ОСОБА_4 не може бути застосована у силу закону.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, або у разі, якщо суд дійде до переконання про обрання йому запобіжного заходу, обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Повідомив про його непричетність до вчиненого злочину.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, вказував на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, оскільки у справі немає доказів, які підтверджують наявність тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 , а саме: протоколу огляду місця події, акту огляду трупа, чи хоча би протоколу допиту судово-медичного експерта, у наданому рапорті зазначені зовсім інші тілесні ушкодження, аніж в підозрі; показання свідків не підтверджують причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, зазначеного у підозрі. У свою чергу, ризики зазначені прокурором, можуть бути попереджені більш м`якими запобіжними заходами, оскільки ОСОБА_4 має утримувати сім`ю, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та не має наміру впливати на результати досудового розслідування, свідків, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами документи, допитавши свідка ОСОБА_18 , керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів має перевірити, чи доводять вони наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У разі, якщо слідчому судді не буде доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, він зобов`язаний відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра».

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення … вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Згідно з п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі «KAVALA V. TURKEY» від 10 грудня 2019 року, за заявою № 28749/18, для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий … не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою … факти, які викликають підозру, не повинні бути такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Отже, слідчий суддя може стверджувати про наявність обґрунтованої підозри, лише у випадку, якщо надані слідчим/прокурором фактичні дані об`єктивно вказують на можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, зазначеного у підозрі.

Як встановлено слідчим суддею, 08 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, за таких фактичних обставин.

«06 жовтня 2023 року близько 22:30 год. ОСОБА_4 з ОСОБА_7 перебували в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивали спиртні напої.

У цей же час, на фоні раптово виниклого конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, перебуваючи в одній з кімнат вказаного будинку, взяв у руку дерев`яну ніжку від стільця та умисно завдав ОСОБА_7 не менше десяти ударів у область голови та шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вдавленого осколкового перелому кісток зводу черепа, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень».

Слідчий суддя зазначає, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, виражається, у тому числі, наявністю наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень завданих потерпілому.

Слідчий суддя установив, що згідно з наданими матеріалами, огляд місця події та трупа ОСОБА_7 не проводився, в будь-який процесуальний спосіб наявність тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 не зафіксована. Наразі, немає жодного документу, який можна розглядати, як доказ, який підтверджує факт отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді вдавленого осколкового перелому кісток зводу черепа.

Отже, на цей час, у слідчого судді немає об`єктивних підстав стверджувати, що вчинене кримінальне правопорушення, яке можна кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КПК України.

До того ж, єдиним доказом, який свідчить про безпосередню причетність ОСОБА_4 є показання свідка ОСОБА_12 , вказані у протоколі допиту свідка від 07 жовтня 2023 року, де він надав пояснення про зміст розмови ОСОБА_4 з його адвокатом.

Вказані пояснення, слідчий суддя не має права брати до уваги, оскільки вони отримані з істотним порушенням права підозрюваного від самовикриття, передбаченого ст. 18 КК України.

Вказане право є одним із складових права особи на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: порушення права особи на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, процесуальне рішення слідчого судді, не може ґрунтуватися на показаннях свідка ОСОБА_12 , вказаних у протоколі допиту свідка від 07 жовтня 2023 року.

Отож, за викладених обставин, оскільки слідчим/прокурором не доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , слідчий суддя відмовляє у застосуванні до останнього запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 202 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. 175, 177, 194, 202, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004830, яке внесене до ЄРДР 07 жовтня 2023 року, за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів, з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити негайно прокурору та підозрюваному.

Повний текст ухвали проголошений - 13 жовтня 2023 року о 08:40 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1