Справа № 766/479/24
н/п 1-кп/766/2299/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 4.01.2024 за № 0000036 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України ,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого стрільця -номеру обслуги 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу десатно-штурмової роти 2 батальону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта (на час вчинення кримінального правопорушення), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді старшого стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший сержант», 06 листопада 2023 року, близько 17 години, перебуваючи на території ротного командно-спостережного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 30, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби, відкрито відмовився виконати наказ начальника, а саме бойове розпорядження командира 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 від 06.11.2023 за № 38 щодо форсування 07 листопада 2023 року у складі десантно-штурмової роти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та здійснення висадки на лівому березі р. Дніпро, послідовного зайняття рубежів перехрестя доріг та просіки, з метою прикриття правого флангу іншого підрозділу морської піхоти, про що відкрито заявив своєму прямому начальнику - командиру десантно-штурмової роти 2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_7 , та, як наслідок, не виконав цей наказ, хоча об?єктивно повинен був і міг його виконати.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

10.01.2024 між прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно зазначеної угоди ОСОБА_4 повністю беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вказаною угодою, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , обставини провадження та особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, щиро розкаявся , активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, приймав безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України, у подальшому бажає проходити військову службу та захищати сувернітет та територіальну цілісність України, сторони дійшли згоди щодо можливості застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 статті 402 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. Крім того, сторони дійшли згоди щодо можливості , із застосуванням ст.62 КК України, замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік. Також в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Крім того, згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Згідно ч.1 ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, захисника, який підтримав думку обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, надані матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 10 січня 2024 року укладену між прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі покарання обставини , а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, зважаючи на відсутність обтяжуючих покарання обставин, обставини, за яких вчинено злочин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, одружений, приймав безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України, у подальшому бажає проходити військову службу та захищати сувернітет та територіальну цілісність України, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого , замінити йому покарання у виді позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк про що дійшли згоди сторони.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.368, 370, 371,373-376, 392, 393, 395,472-476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити укладену 10 січня 2024 року між прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 листопада 2023 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання, а саме з 22 листопада 2023 року.

Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1