Справа № 308/1396/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0000158, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів клопотання, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

Починаючи з 03.07.2022 Лисичанська міська територіальна громада Северодонецького району Луганської області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Севередонецького району Луганської області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, державних та комунальних підприємств, органів місцевого самоврядування, а також закладів освіти, які розташовані на території району, серед яких Лисичанська музична школа № 2 Лисичанської міської ради Луганської області, яка розташована за адресою: Луганська обл., Севередонецький р-н, м. Лисичанськ, вул. Д.І. Мендєлєєва, 63.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не раніше 03.07.2022, проживаючи на території м. Лисичанськ Северодонецького району Луганської області, яке з 03.07.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді викладача класу скрипки Лисичанської музичної школи № 2, діючи умисно, та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне невдоволене ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, прийняла пропозицію від осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно залишилась працювати в окупованому та підконтрольному окупаційній владі навчальному закладі на посаді виконувача обов`язків директора Лисичанської музичної школи, яка була створена на базі Лисичанської дитячої музичної школи № 2, що за адресою: Луганська обл., Севередонецький р-н, м. Лисичанськ, вул. Д.І. Мендєлєєва, 63.

ОСОБА_5 перебуваючи на посаді виконувача директора Лисичанської музичної школи, яка була створена на базі Лисичанської музичної школи № 2, не пізніше 03.07.2022 розпочала організацію навчального процесу у підпорядкованому їй навчальному закладі. При цьому, за вказівкою ОСОБА_5 навчання в Лисичанської музичної школи здійснювалось винятково російською мовою.

При цьому, ОСОБА_5 встановлювала стандарти освіти держави-агресора в «музикальной школе г. Лисичанска». Також приймала участь у заходах, які проводила влада держави-агресора.

Окрім цього, маючи на меті формування в молодого покоління світогляду проросійської спрямованості, організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого їй навчального закладу на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей, ОСОБА_5 заручившись підтримкою окупаційної влади та отримавши підтримку організовувала здійснення набір учнів до навчального закладу та педагогічного складу.

Поряд з цим, 18.02.2023 ОСОБА_6 в інтерв`ю дякувала владі республіки Татарстан за надані музичні інструменти, та говорила, що до окупації таких інструментів не було, а ті що були «физически, и морально устарели».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі - закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови російської федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів та освітніх стандартів.

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 2 «Федерального закона «Об особенностях правового регулирования отношений в сферах образования и науки в связи с принятием в Российскую Федерацию Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и образованием в составе Российской Федерации новых субъектов - Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» рівні загальної освіти та середньої професійної освіти, встановлені в Донецькій Народній Республіці та Луганській Народній Республіці до дня їх прийняття до Російської Федерації, прирівнюються до встановлених Федеральним законом від 29 грудня 2012 року № 273-ФЗ "Про освіту в Російській Федерації" рівнів загального освіти та середньої професійної освіти.

Підтримуючи окупацію російською федерацією Луганської області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_5 перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у яких проводиться за програмами освіти російської федерації, а освітньо-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

У порядку ст. 135-138 КПК України, 13.01.2024 у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останньої в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 17.01.2024, 18.01.2024 та 19.01.2024. Однак в призначені дні та час ОСОБА_5 не з`явилась на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_5 , постановою слідчого від 10.01.2024 для здійснення захисту останнього був залучений захисник Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

У зв`язку із збройною агресією рф, воєнним станом в Україні, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручення повістки про виклик особи з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» від 13.01.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 13.01.2024 року опубліковано повістки про виклик ОСОБА_5 на 17.01.2024, 18.01.2024 та 19.01.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, але на зазначені дати останній не прибула, про причини явки не повідомила.

18 січня 2024 року, у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено УСР в Черкаській області.

У ході досудового розслідування здобуто наступні докази, які дають підстави підозрювати у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, а саме: протоколом огляду від 02.06.2023; протоколом огляду відеозапису від 03.06.2023; протоколом огляду від 31.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.10.2023; протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_8 від 31.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.10.2023; протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_9 від 28.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.01.2024; протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_10 від 04.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Одночасно з цим, згідно повідомлення оперативного підрозділу, проведеними оперативними заходами встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 до теперішнього часу перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме в м. Лисичанськ, Луганської області, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

18.01.2024 року, підозрювану ОСОБА_5 постановою слідчого, відповідно до статті 281 КК України, оголошено у розшук.

Згідно з відомостями, що містяться у Головному сервісному центрі МВС України, за громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрований транспортні засоби: Hyundai Creta, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ;

Також, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №328053935, громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є одноосібним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України, діяння, передбачені диспозицією цієї статті, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 караються позбавленням волі на строк від десять до п`ятнадцяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

У даному випадку, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Крім цього, враховуючи, що майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України, беручи до уваги, що одним із видів покарання згідно санкції ч. 2. ст. 111 КК України є конфіскація майна, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження такого майна ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та Hyundai Creta, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який значиться за останньою.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені. Подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, клопотання підтримують та просять задовольнити.

Власники майна у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 13.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

11 січня 2024 року громадянці України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану, яке останній не вручене у зв`язку з її перебуванням на тимчасово окупованій території Луганської області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

19.01.2024 року на підставі того, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Україні, постановою слідчого остання оголошена в розшук.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України, діяння, передбачені диспозицією цієї статті, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 24.01.2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000158, відомості про яке внесеного до ЄРДР 13.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України..

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 24.01.2024 року застосовано (обрано) до громадянки України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ, Луганської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно з відомостями, що містяться у Головному сервісному центрі МВС України, за громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрований транспортні засоби: Hyundai Creta, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ;

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта номер інформаційної довідки 328053935, громадянці України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належать житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно бере до уваги, те що підозрювана ОСОБА_11 є власником зазначеного в клопотанні майна, на яке орган досудового розслідування просить накласти арешт, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, та згідно санкції вказаної статті, в разі визнання її винною, тягне за собою відповідальність у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

За таких обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливості призначення покарання у вигляді конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

- транспортний засіб, а саме автомобіль марки Hyundai Creta, 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1