Дата документу 04.10.2023 Справа № 331/1876/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/1876/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1073/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула 4 жовтня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.111 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Офісу Генерального прокурора надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, просив призначити судовий розгляд, справу розглядати у відкритому судовому засіданні, колегією суддів.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки не містить конкретних дій обвинуваченої, вчинення яких кваліфіковане як державна зрада, тому обвинувачення є неконкретизованим, що унеможливлює здійснення захисту. У зв`язку із чим заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2023 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 13.02.2023 року, відносно ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, прокурору першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 є не конкретними, що перешкоджає реалізації права обвинуваченої на захист та може вплинути на результати розгляду справи по суті, обвинувачення побудоване без належної конкретизації, не розкриваючи об`єктивну та суб`єктивну сторони інкримінованого обвинуваченій злочину, не містить всупереч вимогам КПК України викладення події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а саме які дії були вчинені обвинуваченою.

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 складений відповідно до вимог ст.291 КІІК України, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

При цьому, суд першої інстанції вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, формулювання обвинувачення та кримінально-правової кваліфікації діяння обвинуваченої, які прокурор вважає встановленими, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України. Суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання та вирішувати питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі об`єктивної та суб`єктивної сторони, вимагати від прокурора необхідний виклад формулювання обвинувачення, зокрема стосовно вчинення ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Суд вирішує ці питання під час судового розгляду справи по суті.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурори, кожен окремо, в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Захисник перечував проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора.

В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_9 , яка проживає на тимчасово окупованій території, не з`явилась. Розгляд кримінального провадження здійснюється за відсутності обвинуваченої в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст.323 КПК України. Про час і дату судового засідання відповідно до ч.1 ст.12-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ОСОБА_9 була повідомлена заздалегідь, шляхом розміщення оголошення на сайті Запорізького апеляційного суду та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр». З опублікування такого оголошення ОСОБА_9 вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а тому її відсутність не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні даного обвинувального акту вимог ст.291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті наявні необхідні для розгляду кримінального провадження відомості.

Частиною 2 статті 291 КПК України встановлено перелік даних, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, пунктом 5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст.291 КПК України.

Вказуючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, місцевий суд зазначив, що виклад діянь у обвинувальному акті є нелогічним, у різних своїх частинах він містить різку кваліфікацію дій обвинуваченої, не зазначено у чому полягає корисливий мотив, акт не містить викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_9 злочину, обвинувачення побудоване без належної конкретизації, не містить всупереч вимогам КПК України викладення події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а саме які дії були вчинені обвинуваченою, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення викладено не коректно, що перешкоджає реалізації права обвинуваченої на захист.

Проте, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні обвинувального акту та направленні його до суду вимог ст.291 КПК України, є помилковим, оскільки обвинувальний акт містить відомості стосовно місця вчинення злочину та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 .

При цьому колегія судді звертає увагу, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст.291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

В контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду, співставляючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини справи із правовою кваліфікацією, колегія суддів не знаходить неконкретності пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.

Так, зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вбачається, що обвинувальний акт містить фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинила обвинувачена, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, у даному випадку, за означених обставин, судова колегія вважає виклад висунутого обвинувачення таким, що відповідає положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

На переконання колегії суддів при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_9 не вбачається порушень вимог ст.291 КПК України, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Всі інші питання, які пов`язані із деталями зазначених фактичних обставин в контексті висунутого обвинувачення мають вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, тощо.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст.338 КПК України, може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору, перевіряючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції не може вирішувати питання, які не підлягають вирішенню на даній стадії судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про помилковість висновків суду, а повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 з означених місцевим судом підстав не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства в розумінні положень ст.291 КПК України. Сам процесуальний документ відносно ОСОБА_9 складений за результатами досудового розслідування, відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що обумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.111 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4