Справа № 301/3031/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/549/23 за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.09.2023.

Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 0000052 від 17.02.2021, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно обвинувального акту, 04.04.2020 в 07 год 10 хв, на автомобільній дорозі 1/18 ділянці автошляху перед селом Ганушовце-над-Топльоу у напрямку від міста Пряшів Словацької Республіки, водій автомобіля марки «Mercedes Sprinter» з державними номерними знаками НОМЕР_1 ОСОБА_8 , в світлу пору доби без опадів, коли дорожнє покриття було сухим та чистим, проїжджаючи затяжний лівий поворот перед підйомом, всупереч закону № 8/2009 Збірки Законів §4 «Обов`язків водії» пункт (частина) 1 літери ц(с), §137 пункт (частина) 2 літери ц(с) Правил дорожнього руху Словацької Республіки, не справився з керуванням автомобіля та допустив його виїзд на металеві дорожні огороджувальні бар`єри правої обочини по яким проїхав 20 метрів, а після відштовхнувся від залізних перил моста і перекинувся на ліву сторону, почавши ковзати по дорозі 25,8 м, у напрямку до с. Ганушовце-над-Топльоу Словацької Республіки.

Водій ОСОБА_8 за вищевикладених обставин грубо порушив вимоги Закону № 8/2009 Збірки Законів про дорожній рух Словацької Республіки, а саме: §4 «Обов`язки водія» пункт (частина) 1 водій зобов`язаний літери ц/с - повністю звертати увагу на керування автомобілем та слідкувати за ситуацією в дорожньому русі. §137 пункт (частина) 2 порушення правил дорожнього руху більш важливим способом є: літери ц (с) таке порушення правил дорожнього руху внаслідок якого виникне дорожньо-транспортна пригода, при якій іншому будуть спричинені тілесні ушкодження або іншому буде завдана школа на майні, або не будуть виконані повинності учасника дорожньо- транспортної пригоди або шкодової події.

-2-

В результат даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишній мешканець АДРЕСА_2 , який згідно висновку експерта № 145 від 20.09.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна шкірних покривів ділянки чола справа, садно шкірних покривів ділянки обличчя справа, садно шкірних покривів передньої поверхні правого колінного суглобу, садно шкірних покривів ділянки кута лопатки справа, садно шкірних покривів поперекової ділянки по прихребтовій лінії зліва, синець шкірних покривів лобної ділянки справа, синець шкірних покривів лобної ділянки зліва, синець шкірних покривів обличчя справа, синець шкірних покривів обличчя зліва, синець шкірних покривів ділянки кута лопатки справа, синець шкірних покривів поперекової ділянки зліва по прихребтовій лінії, крововиливи в м`які тканини скроневої ділянки справа субарахноїдальний крововилив в скроневій ділянці справа, забій головного мозку обох скроневих часток, перелом ІІ грудного хребця, забій спинного мозку 3 субдуральним крововиливом, переломи ІІ-V ребер зліва від середньо ключичної до передньої підпахвинної лінії з крововиливами в міжреберні проміжки, розрив листків плеври, забій та крововиливи правої та лівої легені двобічний гемоторакс, недокрів`я внутрішніх органів, аспірація крові, травматичний шок, від яких помер.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки висунуте ОСОБА_8 обвинувачення є неконкретним, обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню, зокрема, які саме положення правил безпеки дорожнього руху порушив обвинувачений і в чому полягали ці порушення, причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими порушеннями та наслідками у виді смерті потерпілого, не зазначені в обвинувальному акті, внаслідок чого обвинувачений був позбавлений можливості здійснювати ефективний захист від цього обвинувачення, що призвело до порушення його права на захист, про що також зазначено в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 22.03.2023, згідно якої однією з підстав скасування вироку суду стало те, що встановлені судом обставини кримінального правопорушення (фабула справи) містять посилання на Правила дорожнього руху Словацької Республіки, однак не міститься посилання на Правила дорожнього руху України, порушення ОСОБА_8 яких призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди. Посилаючись на порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху Словацької Республіки, суд першої інстанції не зазначив чи підпадають вчинені ОСОБА_8 діяння під ознаки порушень Правил дорожнього руху України. Кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України і за Законом № 8/2009 Збірки Законів, §4 «Обов`язків водії» пункт (частина) 1 літери ц(с), §137 пункт (частина) 2 літери ц(с) Правил дорожнього руху Словацької Республіки, суд припустився суперечності, кваліфікувавши вчинені діяння одночасно як за законодавством України, так і за законодавством Словацької Республіки, не взяв до уваги вищевказані положення матеріального та процесуального права, і не встановив у чому саме полягають вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 дії і відповідно до яких положень Правил дорожнього руху України скоєні діяння є протизаконними. Вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 діяння, у випадку доведеності вини ОСОБА_8 у їх скоєнні, необхідно кваліфікувати за тими чи іншими положеннями Правил дорожнього руху України. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акта і розглянути його. Крім того, призначення обвинувального акта, складеного із зазначеними недоліками, до судового розгляду та його розгляд в судовому засіданні, може поставити під сумнів будь-яке

-3-

прийняте рішення за результатом розгляду такого обвинувального акта, а тому єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення його прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.09.2023 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Повернення обвинувального акту прокурору повинно передбачати не формальну його невідповідність вимогам КПК України, а містити такі недоліки, які перешкоджають суду провести судовий розгляд. Уважає, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Складений щодо ОСОБА_8 обвинувальний акт, усупереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а наведені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є формальними. Всі перелічені судом недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_8 могли бути усунуті під час судового розгляду цього кримінального провадження шляхом зміни обвинувачення, що і було зроблено на виконання тієї ж ухвали Закарпатського апеляційного суду від 22.03.2023, однак змінений обвинувальний акт, поданий в порядку ст. 338 КПК України, судом не прийнятий. Суд під час підготовчого судового засідання неправомірно та всупереч ст. 314 КПК України вдався до аналізу правильності викладення правової кваліфікації та суті обвинувачення.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд діяв відповідно до положень ст. 291, 314 КПК України та передбачених п. 1, 2, 13 ч. 1 ст. 7 цього Кодексу загальних засад кримінального провадження, зміст яких розкрито в ст. 8, 9, 20 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди,

-4-

завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

За приписами до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що в обвинувальному акті повинен мати місце як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акту ( т. 1 а.к.п. 1-5), колегія суддів дійшла до переконання, що висновок суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України, а саме п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором не висунуто ОСОБА_8 конкретного обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, обставини, які підлягають обов`язковому доказуванню, зокрема, які саме положення правил безпеки дорожнього руху України порушив обвинувачений і в чому полягали ці порушення, причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими порушеннями та наслідками у виді смерті потерпілого, не зазначені в обвинувальному акті, внаслідок чого обвинувачений був позбавлений можливості здійснювати ефективний захист від цього обвинувачення, що призвело до порушення його права на захист, про що також зазначено в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 22.03.2023, якою скасовано вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 08.08.2022 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до змісту якої однією з підстав скасування вироку суду стало те, що встановлені судом обставини кримінального правопорушення (фабула справи) містять посилання на Правила дорожнього руху Словацької Республіки, однак не міститься посилання на Правила дорожнього руху України, порушення ОСОБА_8 яких призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

-5-

Колегія суддів констатує, що слідчий, посилаючись в обвинувальному акті на порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху Словацької Республіки, не зазначив чи підпадають вчинені ОСОБА_8 діяння під ознаки порушень Правил дорожнього руху України, не взяв до уваги положення матеріального та процесуального права, і не встановив, у чому саме полягають вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 дії і відповідно до яких положень Правил дорожнього руху України скоєні діяння є протизаконними. Вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 діяння, у випадку доведеності вини ОСОБА_8 у їх скоєнні, необхідно кваліфікувати за тими чи іншими положеннями Правил дорожнього руху України.

Вказані порушення, які допущені слідчим при складанні обвинувального акта, прокурором при його затвердженні, на думку апеляційного суду є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів ОСОБА_8 , зокрема, порушують його право знати у чому його обвинувачують, і у свою чергу перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження та можуть суттєво вплинути на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення, а тому апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням права ОСОБА_8 на захист.

Виявлені апеляційним судом та вищенаведені порушення слідчим та прокурором вимог КПК України при встановленні фактичних обставин справи, складанні та затвердженні обвинувального акта, на переконання колегії суддів є такими, що призводять до порушення права особи на захист, яке унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду, що в свою чергу свідчить про те, що подальший судовий розгляд кримінального провадження у розумінні ч. 1 ст. 337 КПК України є неможливим без усунення цих недоліків.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги прокурора апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновок суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів, окрім вищенаведеного, бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують факту невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам КПК України, який не дає можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.09.2023 про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 ,обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді