печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження за клопотанням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання, прокурор обґрунтовує тим, що Слідчими першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000849 від 24.10.2022 у якому про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника Департаменту кіберполіції Національної поліції України № 49 о/с від 30.03.2021 ОСОБА_5 (0053487) обіймає посаду старшого інспектора з особливих доручень 3-го відділення (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України.

Згідно Положення про Департамент кіберполіції Національної поліції України (далі - Департамент кіберполіції), затвердженого наказом Національної поліції України від 10.11.2015 № 85 зазначений Департамент кіберполіції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який відповідно до законодавства України забезпечує реалізацію державної політики у галузі протидії кіберзлочинності, здійснює інформаційно-аналітичне забезпечення керівництва Національної поліції України та органів державної влади про стан вирішення питань, віднесених до його компетенції. Департамент кіберполіції бере участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики щодо попередження та протидії кримінальним правопорушенням, механізм підготовки, вчинення або приховування яких передбачає використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліція відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та пунктів 4-6 «Положення про Національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, окрім іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції є правоохоронними органами.

Згідно з положеннями статті 19 та 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до частини 3 статті 18 та пункту 1 примітки до статті 364 КК України, службовими особами у статті 364, 368, 368-5, 369 є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до абзацу «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення і згідно зі статтею 22 цього Закону, йому забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи старшим інспектором з особливих доручень 3-го (супроводження особливо важливих справ) Департаменту кіберполіції Національної поліції України, обіймає посаду, пов`язану з виконанням функцій представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою правоохоронного органу.

Пунктом 8 статті 1 Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» визначено, що кіберзлочином (комп`ютерним злочином) є суспільно небезпечне винне діяння у кіберпросторі та/або з його використанням, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність та/або яке визнано злочином міжнародними договорами України.

Згідно з пунктом 11 статті 1 Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» кіберпростір це середовище (віртуальний простір), яке надає можливості для здійснення комунікацій та/або реалізації суспільних відносин, утворене в результаті функціонування сумісних (з`єднаних) комунікаційних систем та забезпечення електронних комунікацій з використанням мережі Інтернет та/або інших глобальних мереж передачі даних.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» основними суб`єктами національної системи кібербезпеки є Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національна поліція України, Служба безпеки України, Міністерство оборони України та Генеральний штаб Збройних Сил України, розвідувальні органи, Національний банк України.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про основні засади забезпечення кібербезпеки України» Національна поліція України забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави від кримінально протиправних посягань у кіберпросторі; здійснює заходи із запобігання, виявлення, припинення та розкриття кіберзлочинів, підвищення поінформованості громадян про безпеку в кіберпросторі.

Відповідно до статті 8 заголовку 2 розділу 2 Конвенції про кіберзлочинність, ратифікованої Законом України N 2824-IV (2824-15) від 07.09.2005 кожна Сторона вживає такі законодавчі та інші заходи, які можуть бути необхідними для встановлення кримінальної відповідальності відповідно до її внутрішнього законодавства за навмисне вчинення, без права на це, дій, що призводять до втрати майна іншої особи шляхом:

a. будь-якого введення, зміни, знищення чи приховування комп`ютерних даних;

b. будь-якого втручання у функціонування комп`ютерної системи, з шахрайською або нечесною метою набуття, без права на це, економічних переваг для себе чи іншої особи.

Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади державної служби в Україні, ОСОБА_5 , являючись службовою особою, здійснюючи функції представника влади в межах своєї компетенції, організував та вчинив тяжкий злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 будучи службовою особою правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, до основних завдань якого входить попередження та протидія кримінальним правопорушенням у галузі протидії кіберзлочинності, у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше серпня 2023 року, з метою особистого протиправного збагачення, вирішив одержати неправомірну вигоду від осіб, які організують роботу шахрайських «колл-центрів» на території України, що функціонують під виглядом трейдингових компаній.

З метою приховання факту особистого отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди від організаторів шахрайських «колл-центрів», останній у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше серпня 2023 року, у якості посередника в отриманні неправомірної вигоди залучив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не являється службовою особою та з яким було обумовлено орієнтовну щомісячну суму неправомірної вигоди в розмірі 16000-17000 доларів США за безперешкодне функціонування одного шахрайського «колл-центру».

У подальшому, ОСОБА_6 у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 09.08.2023, домовився із ОСОБА_5 про зустріч 09.08.2023 о 13.00 год. біля приміщення ресторану «Kyiv Food Market», що за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 8, із ОСОБА_7 , якого ОСОБА_5 мав проінформувати про умови відкриття та роботи шахрайського «колл-центру».

На виконання вказаної домовленості, реалізуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, ОСОБА_5 09.08.2023 приблизно о 13.00 год., біля приміщення ресторану «Kyiv Food Market», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 8, зустрівся з ОСОБА_7 , який мав намір отримати інформацію щодо діяльності правоохоронних органів з виявлення та припинення діяльності шахрайських «колл-центрів», які діють під виглядом трейдингових компаній, та на підставі отриманої інформації розглянути можливість організації такої діяльності.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно та всупереч інтересам служби, переслідуючи мету особистого збагачення та збагачення третіх осіб, висловив прохання у наданні ОСОБА_7 , через ОСОБА_6 , щомісячно (в останні дні кожного місяця або перші дні наступного місяця) неправомірної вигоди для себе та невстановлених на даний час службових осіб структурних підрозділів Національної поліції України і Служби безпеки України за невжиття заходів щодо припинення функціонування відкритого ОСОБА_7 шахрайського «колл-центру», гарантуючи його безперешкодну роботу, а у разі надходження заяв чи повідомлень з цього приводу, вжиття заходів щодо приховання цього факту.

Водночас ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 про те, що саме ОСОБА_6 буде озвучувати ОСОБА_7 необхідні суми неправомірної вигоди, які належить передавати у визначену періодичність.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній через невстановлену слідством особу, приблизно у другій половині серпня 2023 року, більш точний час слідством не встановлено, але не пізніше серпня 2023 року, попередньо обумовлену із ОСОБА_5 суму неправомірної вигоди довів до відома ОСОБА_7 .

Після того, як ОСОБА_5 28.09.2023 встановлено факт отримання 02.09.2023 ОСОБА_6 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 16 000 (шістнадцяти тисяч) доларів США, яку ОСОБА_6 за раніше обумовленим планом мав передати ОСОБА_5 , однак не передав, а отримані кошти використав на власний розсуд, ОСОБА_5 прийняв рішення у подальшому отримувати від ОСОБА_7 неправомірну вигоду особисто, без залучення будь-яких посередників.

Реалізуючи у подальшому свій самостійний злочинний умисел ОСОБА_5 , 29.09.2023 приблизно о 14.30 год., біля приміщення торгово-розважального центру «Піраміда», що за адресою м. Київ, вул. Олександра Мишуги, 4, зустрівся із ОСОБА_7 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно та всупереч інтересам служби, переслідуючи мету особистого збагачення, повторно висловив прохання у наданні йому особисто ОСОБА_7 щомісячно (з 1 по 5 число кожного місяця) неправомірну вигоду у такій же сумі, яка перед цим, 02.09.2023, була надана ОСОБА_6 , за невжиття заходів щодо припинення функціонування відкритого ОСОБА_7 шахрайського «колл-центру».

У подальшому, 04.10.2023 приблизно о 16.10 год. ОСОБА_5 , обіймаючи вказану вище посаду, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, протиправно та всупереч інтересам служби, переслідуючи мету особистого збагачення, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Староноводницька у м. Києві, одержав від ОСОБА_7 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США, яка станом на 04.10.2023, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, еквівалентна 585 441 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста сорок одна) гривні, за безперешкодну роботу упродовж жовтня 2023 року шахрайського «колл-центру» у приміщенні бізнес-центру «Волна», розташованого за адресою: Коновальця, 36Д, у м. Київ, яку ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 покласти до бардочку автомобіля «Lexus RX350» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_5 .

Безпосередньо після отримання ОСОБА_5 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США, яка станом на 04.10.2023, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, еквівалентна 585 441 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста сорок одна) гривні, ОСОБА_5 о 17.09 год. біля перехрестя вул. Лейпцизька та Староноводницька у м. Києві затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Встановлено порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Вимогами статті 7 вищевказаного Закону регламентовано, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади. Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статті 19 цього Закону.

У статті 12 Закону відображено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Положеннями статті 25 наведеного Закону визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» регламентовано, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, «кокаїн» являється наркотичним засобом, обіг якої обмежено (кокаїн - метиловий ефір бензоїлекгоніну).

Окрім того, відповідно до Таблиці №1 Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 особливо великим розміром кокаїну є 15 г. і більше.

Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства ОСОБА_5 , будучи співробітником правоохоронного органу, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, негативні наслідки таких дій, усвідомлено вчинив особливо тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб та час, однак не пізніше 04.10.2023, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, негативні наслідки таких дій, придбав в особливо великих розмірах наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною масою 15,6241 г.

В подальшому, ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений спосіб та час, однак не пізніше 04.10.2023, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, негативні наслідки таких дій перемістив наркотичний засіб, обіг якої обмежено - кокаїн, загальною масою 15,6241 г., до місця мешкання: кв. АДРЕСА_1 , де зберігав з метою збуту.

04.10.2023 у період часу з 18 год. 54 хв. по 22 год. 51 хв. за адресою: АДРЕСА_2 проведено обшук під час якого виявлено та вилучено в особливо великих розмірах наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, загальною масою 15,6241 г.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України - прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі та ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

Разом з тим, закінчити досудове розслідування неможливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати додаткові слідчі та процесуальні дії.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просили відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтоване, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

05.10.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та 06.11.2023 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 307 КК України.

06.10.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду у справі підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямування до зони укриття від надзвичайних ситуацій воєнного, техногенного чи природного характеру.

15.11.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду підозрюваному ОСОБА_5 змінено умови тримання під домашнім арештом з цілодобового на тримання під домашнім арештом із забороною, строком до 02.12.2023 в період часу з 23.00 до 05.00 год. залишити місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідувати до приміщення цивільного захисту населення.

27.11.2023 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 04.01.2024.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 02.12.2023, проте закінчити досудове розслідування на даний час неможливо внаслідок особливої складності даного кримінального провадження та великим обсягом процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які необхідно ще провести, а саме: отримати висновок експертизи відео-, запису, призначеної 20.10.2023, за розсекреченими матеріалами проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_6 ; отримати висновок експертизи відео-, запису, призначеної 16.11.2023, за розсекреченими матеріалами проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_5 ; отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи, призначеної 16.11.2023; розсекретити матеріали, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; допитати підозрюваних, після отримання висновків експертиз відео-, запису та молекулярно-генетичної експертизи; здійснити інші заходи забезпечення кримінального провадження; провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування, з урахуванням результатів додатково проведених слідчих та інших процесуальних дій; з урахуванням отриманих додаткових доказів, встановлених відомостей та фактів, у випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри, - виконати дії, передбачені ст. ст. 278, 279 КПК України; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування і вручити його підозрюваному та його захиснику, спрямувати обвинувальний акт до суду.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За положеннями ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується доданими до клопотання матеріалами. Окрім цього прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисника на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як про це ініційовано питання підозрюваним та його захисником.

Таким чином, оцінивши в сукупності ступень тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, позицію прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 год. до 05:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строків досудового слідства, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, продовжуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного: не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з співробітниками Департаменту кіберполіції НП України; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 23:00 год. до 05:00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строків досудового слідства, до 29.12.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурору або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з співробітниками Департаменту кіберполіції НП України;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України;

носити електронний засіб контролю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1