УХВАЛА

04 жовтня 2023 року

м. Київ

Справа № 183/184/23

Провадження № 51-5942 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор ставитьпитання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваного рішення та підставами його ухвалення.

Однак мотивувальна частина касаційної скарги містить суперечності та не співвідноситься з його прохальною частиною.

За змістом касаційної скарги прокурор вказує на незаконність призначення судом обвинуваченій ОСОБА_4 як основного покарання у виді арешту, вбачаючи виправлення засудженої без тривалої ізоляції від суспільства неможливим, так і додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю в аспекті формулювання його змісту апеляційним судом.

Однак при цьому у прохальній частині касаційної скарги прокурор просить скасувати вирок Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ст. 419 КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність саме в частині призначення лише додаткового покарання, адже судом не зазначено, крім іншого, позбавлення особи права обіймати посади в органах, що надають публічні послуги у сфері освіти, строком на 10 років. Щодо основного покарання у змісті прохальної частини касаційної скарги прокурора вимог немає.

Таким чином, мотивувальна частина касаційної скарги і зміст касаційних вимог скарги не узгоджуються між собою.

Вказана суперечність у змісті касаційної скарги,зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, адже не зрозуміло, в яких межах прокурор оскаржує вирок апеляційного суду.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Протягом визначеного строку прокурор має право звернутись до суду касаційної інстанції з уточненою касаційною скаргою на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора на вирок Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків скарги протягом 15 днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали протягом установленого строку, скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3