КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/4828/2023 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 12.07.2023 щодо ОСОБА_7 , обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 12.07.2023

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначенойому покарання: за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно доч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань (з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України), остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладені на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судово-балістичної експертизи, що становлять 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривень 96 коп. в дохід держави.

Судом визнано доведеним, що 06 травня 2022 року близько 19:35 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у відділенні «Нової пошти № 271» за адресою: Київ, вул. Межова, буд. 18, під час конфлікту із раніше йому не знайомим ОСОБА_12 з приводу видачі йому посилки, дістав з кишені пістолет «SUR-2608» та направив його в бік ОСОБА_11 ..

ОСОБА_11 ,сприймаючи погрози ОСОБА_7 як реальні, попросив останнього припинити його дії. Однак, ОСОБА_7 , не бажаючи відмовлятись від свого злочинного умислу та усвідомлюючи характер своїх дій, продовжив погрожувати ОСОБА_11 до моменту отримання посилки.

Своїми умисними цілеспрямованими протиправними діями ОСОБА_7 вчинив погрозу вбивством за допомогою пістолету «SUR-2608» відносно ОСОБА_11 , у якого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме пістолету «SUR-2608» та 6 патронів до нього, ОСОБА_7 17 квітня 2022 року (більш точний час не встановлено), перебуваючи між населеними пунктами Макарів та Бородянка Київської області, підібрав з асфальту пістолет та патрони до нього, тим самим придбав пістолет «SUR-2608» та 6 патронів до нього, які перемістив до своєї машини, та почав незаконно їх зберігати. В подальшому ОСОБА_7 переніс їх до місця свого мешкання: АДРЕСА_2 .

19 травня 2022 року о 09:30 год. за адресою: Київ. пр. Правди, 35 працівниками поліції затримано ОСОБА_7 у якого під час особистого обшуку з лівої кишені штанів вилучено пістолет «SUR-2608» та 6 патронів, які ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/16032-БЛ від 20 травня 2022 року наданий на дослідження пістолет є короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки саморобним способом сигнального самозарядного пістолету моделі «SUR-2608» № НОМЕР_2 (промислового виробництва (Туреччина), переробка полягає у видаленні захисного елементу з каналу ствола та заварюванні газопровідного отвору. Даний пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів.

Надані на дослідження 6 (шість) патронів з маркуванням «ВІЙ 9 mm P.A.» належать до боєприпасів вогнепальної зброї. Надані на дослідження 6 (шість) патронів з маркуванням «ВІЙ 9 mm P.A.» придатні для стрільби.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання та застосування положень ст. 75 КК України, просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність і призначив покарання, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який вину не визнав, шкоду, заподіяну потерпілому, не відшкодував, та необґрунтовано застосував положення ст.ст. 75,76 КК України, безпідставно звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, просить збільшити суму моральної шкоди на користь ОСОБА_11 ; стягнути на його користь 150 000 грн, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував глибину душевних страждань потерпілого, його емоційний стрес та присутність психологічно травмуючого фактору.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційні скарги і просив їх задовольнити; доводи представника потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129КК України, за обставин, встановлених судом, є правильними, обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в справі доказами в їх сукупності.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 129 КК України -як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів уважає необґрунтованими.

Як убачається із вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив ОСОБА_7 вид і міру покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 1ст. 129 КК України та остаточне покарання призначив із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Водночас, враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого: раніше не судимий, за місцем реєстрації скарг не надходило, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; одружений, має міцні соціальні зв`язки, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому звільнив його відбування з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України,

Таке покарання відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і доводи апеляційної скарги прокурора цього не спростовують.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції у повній мірі дотримані загальні засади призначення покарання, і наведені ґрунтовні мотиви застосування ст. 75 КК України, що спростовує доводи апеляційної скарги, а відтак підстави для її задоволення відсутні.

Також, колегія суддів, погоджується із рішенням суду у частині вирішення цивільного позову, позаяк суд першої інстанції, у повній мірі дотримуючись норм ЦКУ, керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, стягнув на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі, який, на переконання суду апеляційної інстанції, є достатнім та співмірним із завданою йому кримінальним правопорушенням шкодою.

А відтак, доводи апеляційної скарги представника потерпілого про необґрунтованість визначеного розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому та наявність підстав для його збільшення непереконливими.

Отже, за наслідками апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено таких істотних порушень КПК, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого судом рішення та мали би визначальне значення для призначення покарання; порушення, на які вказують апелянти у скаргах, - не є безумовними підставами для скасування чи зміни рішення, у тому числі, і в частині вирішення цивільного позову, а відтак вирок необхідно залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 , представника ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 12.07.2023 щодо ОСОБА_7 , обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129КК України, - без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді: _______________ ______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4