Дата документу 07.02.2024 Справа № 337/418/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/418/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/143/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22 березня 2024 року включно, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за наступних обставин.

22 січня 2024 року приблизно о 13 год. 57 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на вимагання чужого майна із застосуванням насильства, з корисливих мотивів, діючи умисно, в умовах дії воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, перебуваючи біля 2-го під`їзду будинку №10 по вулиці Дорошенка в м. Запоріжжя, став вимагати від потерпілого ОСОБА_10 передати йому 2000 грн. Для подолання супротиву потерпілого та підкріплення своїх незаконних вимог ОСОБА_7 збив з ніг потерпілого ОСОБА_10 , поваливши на землю та наніс не менше 6 ударів руками та ногами в область голови та тулуба останнього, які не є небезпечним для життя та здоров`я.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном «iPhone 6S», вартістю 2700 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 , пообіцявши повернути його після передачі йому потерпілим 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вимозі передачі чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

22 січня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 8).

22 січня 2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 59-63).

23 січня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 68-69).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який може бути засуджений до покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому розуміючи невідворотність покарання та з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення може зникнути та переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того вказує, що ризик незаконного впливу на потерпілого підтверджується тим, що підозрюваний обізнаний про місце проживання потерпілого та його коло спілкування, підозрюваний згідно показів потерпілого неодноразово погрожував та застосовував до нього фізичне насильство, а тому перебуваючи на свободі, може здійснювати тиск на потерпілого, як особисто так і через спільних знайомих, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобіганням ризикам, адже ОСОБА_7 непрацюючий, не одружений, у м. Запоріжжя постійного місця мешкання не має, а отже не має стійких зв`язків із місцевістю, обізнаний із місцем мешкання потерпілого та кола його спілкування, відсутні заяви осіб, які б бажали взяти підозрюваного на поруки, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на потерпілого.

Вказує, що висновки суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а рішення суду є не законним, необґрунтованим і невмотивованим.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, без доповнень та просив її задовольнити. Разом з тим вказав, що відомостей про порушення підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу немає.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, оскільки у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім цього, колегія суддів враховує наявність ризиків у кримінальному провадженні, про існування яких зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи, що у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, але має зареєстроване місце проживання, у кому проживає разом із родиною.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги і той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованого злочину, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Посилання на те, що підозрюваний не працює та не одружений, не можуть слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22 березня 2024 року включно, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4