У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду м.Павлограда у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 01.09.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасат Балтського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ПП « ОСОБА_4 », неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, при наступних обставинах:

27.05.2023 року близько 18.39 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , грубо порушуючи вимоги п.18.4 ПДР України, рухаючись в крайній лівій смузі руху зі швидкістю 40 км/год. по вул.Дніпровській м.Павлограда, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку вул.Полтавська у напрямку вул.Центральна, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на перехресті вул.Дніпровської та вул.Добролюбова м.Павлограда, де з правого узбіччя на даний нерегульований пішохідний перехід вийшла пішохід, потерпіла ОСОБА_6 , яка по вказаному нерегульованому пішохідному переходу у темпі кроку почала перетинати проїзну частину вул.Дніпровська справа наліво відносно напрямку руху транспортного засобу. Виявивши пішохода потерпілу ОСОБА_6 на нерегульованому пішохідному переході, водій невстановленого легкового автомобіля, здійснив повну зупинку перед нерегульованим пішохідним переходом з метою дати їй дорогу, а обвинувачений ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним вищевказаний автомобіль, не переконався, що на нерегульованому пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та продовжив рух далі, виконуючи об`їзд невстановленого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху та продовжив рух далі, тим самим створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. У ході подальшого руху обвинувачений ОСОБА_3 виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд передньою частиною керованого ним вищевказаного автомобіля на потерпілу ОСОБА_6 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.18.4 ПДР України в якому зазначено:

п.18.4 Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Невиконання вищевказаного пункту ПДР України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: розриву заднього рогу медіального меніска з формуванням параменіскової кісти лівого колінного суглобу, імпресійного перелому в фазі консолідації суглобової поверхні медіального виростку правої стегнової кістки, розриву заднього рогу медіального меніска правого колінного суглобу, гематоми лівого стегна, правого колінного суглобу та лівого гомілково-ступневого суглобу, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовче судове засіданні обвинуваченим було подано письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, завдані збитки потерпілій повністю відшкодовані, ніяких претензій до останнього потерпіла не має.

Прокурор підтримав заявлене клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням останнього із потерпілою на підставі ст.46 КК України, оскільки обвинувачений раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаюється, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини, шкода завдана злочином, була компенсована повістю, потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила факт примирення, ніяких претензій до обвинуваченого не має, витрати їй компенсовані, просила задовольнити дане клопотання та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, потерпілу, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частина 7 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається із роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, з необережною формою вини.

З довідки інформаційного центру вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 є несудимою особою.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України. Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості, примирився із потерпілою, збитки відшкодував, щиро розкаюється у вчиненому, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У відповідності до ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, заявлене клопотання обвинуваченого необхідно задовольнити та необхідно звільнити його від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000060 від 01.09.2023 року, закрити.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілої та обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

На підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за №0000060 від 01.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2390 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на збереження ОСОБА_3 , - після набрання ухвалою законної сили залишити останньому по приналежності;

- CD-диск із відеозаписом подій з камер відеоспостереження, який перебуває в матеріалах кримінального провадження, після набрання ухвалою законної сили зберігати в кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1