Справа № 462/4626/22
провадження 1-кс/462/109/24
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000127 від 02.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000127 від 02.02.2022 року,які перебувають у володінні: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться в заяві ОСОБА_6 від 12.01.2022р., щодо шахрайських дій вчинених візуально знайомими особами.

В ході проведення досудового розслідування та згідно показів потерпілої ОСОБА_6 встановлено, що приблизно у кінці липня 2020 року вона познайомилась з ОСОБА_7 у мережі інтернет. Та після цього тісно з ним почали підтримувати зв`язок та постійно спілкувалась по мобільному телефону та переписувались у соціальних мережах. Приблизно 30 вересня 2020 року потерпіла вперше побачилась з ОСОБА_8 у м. Львові та одразу почали спільно проживати. 02 жовтня 2020 року вона з ОСОБА_8 офіційно в церкві взяли шлюб. Церква знаходилась у м. Львові на перехресті вул. Широка-Сяйво. Після того вони далі спільно проживали у її квартирі, яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 . Проживали там до липня 2021 року. Також як зазначила потерпіла у неї з ОСОБА_8 є спільна дитина, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . На скільки вона пригадує то у квітні 2021 року вони виставили квартиру, яка належала їй по АДРЕСА_3 на продаж. Продажем займався ріелтор на ім`я ОСОБА_9 , яку потерпіла знала раніше, оскільки купувала квартиру раніше та зверталась за допомогою до неї. Приблизно в липні 2021 року ОСОБА_9 повідомила потерпілу, що знайшла клієнта який хоче придбати її квартиру за 60 тисяч доларів США. ОСОБА_6 погодилась на дану пропозицію, оскільки на цьому настоював ОСОБА_10 та переконав її у правильності її дій, та запевняв, що їм потрібно переїхати на південь України, звідки він родом та він зможе там знайти роботу та забезпечувати сім`ю. За час спільного проживання з ОСОБА_8 він не працював, жодних доходів не отримував, постійно жили за кошти ОСОБА_6 , які вона отримує від здачі в оренду квартири у м. Києві, яка теж належить їй. В липні 2021 року вони разом з ОСОБА_8 приїхали до нотаріуса, де мали укласти договір купівлі продажу квартири. Під час перебування в нотаріуса з ними ще була їхня дитина, яка в цей момент сильно плакала та вона підписала документи, однак гроші отримав ОСОБА_10 . Після того їм дали 14 днів щоб повністю забрати їхні речі з квартири та остаточно переїхати.

Також в цей час за виручені гроші з продажу квартири ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 придбали будинок, який знаходиться у АДРЕСА_4 . В серпні 2021 року вони переїхали в цей будинок та почали проживати там. Всі гроші виручені за продаж будинку знаходились у розпорядженні ОСОБА_11 . Також потерпіла повідомила, що за ці кошти ОСОБА_10 придбав автомобіль, купівлю якого попередньо узгоджував із нею та вибір припав на авто марки «BMW Х-5» 2004 р.в., р.н. НОМЕР_1 . Всіма питаннями купівлі цього автомобіля займався ОСОБА_10 , однак оформлення договору купівлі продажу повинно було бути на ім`я потерпілої, оскільки автомобіль куплений за кошти виручені з продажу її будинку, але наскільки їй стало відомо від ОСОБА_11 що цей автомобіль знаходився в арешті, через борги попереднього власника, та офіційно його перереєструвати не вдавалось тож вона погодилась на оформлення генерального доручення на автомобіль так як ОСОБА_10 її запевняв, що це загальна практика оформлення таких видів правочинів і автомобіль буде належати їй. Генеральне доручення було видано на її ім`я, так як сказав ОСОБА_10 . Цього доручення вона на власні очі жодного разу не бачила. В серпні 2021 року, коли вони почали жити у Миколаївській обл. в неї з ОСОБА_8 почались постійні конфлікти на побутовому ґрунті, оскільки в них був постійний брак коштів на проживання, і вона не могла піти працювати так як доглядала малолітніх дітей, а в свою чергу ОСОБА_10 не займався пошуками роботи та постійно обіцяв, що в найближчий час десь офіційно працевлаштується.

В жовтні 2021 року ОСОБА_10 поїхав для пошуку роботи у м. Одеса та потерпіла скористалась цим моментом та зібрала свої речі, забрала дітей та переїхала до своєї матері у Самбірський р-н., Львівської області в с. Верхня Яблонька. На даний момент зв`язок з ОСОБА_8 не підтримує, та всі його спроби із нею поговорити, присікає. В жовтні 2021 року ОСОБА_6 захотіла повернути автомобіль, який був придбаний за гроші виручені з продажу її квартири, а саме вищезгаданий автомобіль марки «BMW» та звернулась до особи, яка продавала цей автомобіль. У неї зберігся мобільний номер телефону попереднього власника на ім`я ОСОБА_12 , НОМЕР_2 , якому вона зателефонувала та попросила його не передоручати право власності на автомобіль на ім`я ОСОБА_11 , оскільки він був придбаний за її кошти та вона хоче його повернути. В листопаді 2021 року вона дізналась від свого знайомого на ім`я ОСОБА_13 , що доручення на її ім`я на право користування автомобілем скасоване. Після того остання ніяких дій не приймала та в січня 2022 року звернулась із письмовою заявою у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області.

По даному кримінальному провадженні в порядку ст. 40 КПК України надавалося доручення СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до рапорту о/у СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України в ході оперативно-розшукових заходів виникла потреба на тимчасовий доступ для отримання роздруківок трафіку вхідних та вихідних дзвінків абонентського номера оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », НОМЕР_3 .

Відтак, враховуючи вищевказане, в органу досудового розслідування виникла необхідність в встановленні даних про зв`язки мобільного терміналу із абонентським номером НОМЕР_3 , а саме роздруківок з`єднань, із зазначенням інформації про тип з`єднання (вхідні/вихідні дзвінки, CMC, ММС, GPRS, переатестація, в тому числі і нульової тривалості); дата, час та тривалість з`єднання з прив`язкою до базових станцій, кут дії антени базової станції, а також адресу базової станції; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А), абонентський, серійний, IMSI номери сім-карти, ІМЕІ; із зазначенням місцезнаходження абонента А; інформацію про спосіб поповнення рахунку, дати та часу поповнення, суми поповнення, іншої інформації, щодо руху коштів; ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонента Б), абонентський, серійний, IMSI номери сім-карти, ІМЕІ; із зазначенням місцезнаходження абонента Б з прив`язкою до базових станцій, кут дії антени базової станції, а також адресу базової станції; з`єднання нульової тривалості; СМС- повідомлень без розкриттям їх змісту у період часу з 13.02.2021 по 24.02.2022, оскільки, така інформація матиме істотне значення для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні і надасть можливість встановити особу, яка причетна до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, відомості про зв`язок абонентів, надання телекомунікаційних послуг у тому числі отримання послуг, їх тривалості, маршрутів передавання, вхідні та вихідні дзвінки, з прив`язкою до базових станцій у період часу з 13.02.2021 по 24.02.2022 міститься в оператора телекомунікації - ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ( АДРЕСА_1 ).

Водночас, встановлення та вилучення зазначеної інформації дасть можливість отримати важливий речовий доказ, постійний доступ до нього з метою використання його під час доказування вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення його зміни, або знищення оператором у зв`язку із збігом термінів зберігання вищевказаної інформації.

Беручи до уваги вище наведене, а також неможливість отримати необхідні відомості в кримінальному провадженні № 0000127 від 02.02.2022 в інший спосіб та наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення обставин вчинення зазначеного злочину, у зв`язку з чим виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, однак у своєму клопотанні просить проводити розгляд у його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що у його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тобто тимчасовий доступ до речей і документів передбачає надання стороні кримінального провадження особою, яка є володільцем речей і документів, можливості ознайомитися з такими речами та документами, зокрема, зробити їх копії та вилучити (здійснити виїмку) у випадку, передбаченому ч. 7 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч.5 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження в своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачені ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Згідно ч. 5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як на фактичну підставу для звернення до суду з клопотанням про надання доступу до речей і документів, слідчий покликається на рапорт о/у СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 .

Проте, слід звернути увагу, що рапорт працівника правоохоронних органів відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 №747, належить до внутрішніх документів, а відтак, не може вважатися належним та допустимим доказом та слугувати єдиною підставою для надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

У клопотанні відсутня достатня аргументація щодо необхідності надання тимчасового доступу до речей і документів: відсутні будь-які докази належності номеру телефону, до якого просить тимчасовий доступ, певній особі, з рапорту не вбачається того, що оперативно-розшуковими заходами було встановлено належність вказаного номеру телефону особі, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, надання доступу до документів, які містять в собі охоронювану законом таємницю, у даному випадку може призвести до необґрунтованого втручання у права і свободи осіб, гарантовані Конституцією України. Слідчим не доведено, що таке втручання є співмірним із зазначеним заходом забезпечення кримінального провадження, а також пропорційним меті, яку воно переслідує.

Виходячи з викладеного, з огляду на встановлені обставини справи, слідчий суддя, оцінивши викладені в клопотанні обґрунтування та додані матеріали, дійшов до висновку про відмову у наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись ст.159, 163, 164 КПК України,

постановив:

у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000127 від 02.02.2022 року, які перебувають у володінні: ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1