Справа № 621/787/22
Провадження № 1-кп/638/853/23
У Х В А Л А

іменем України

14 лютого 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів

під головуванням судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харків обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00005709 від 19.12.2021 відносно:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Балаклеї Харківської області, українця, громадянина України зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітні діти відсутні, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, не військовозобов`язаного, із середньою освітою, раніше судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12 лютого 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком два років, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, -

встановив:

У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, бо він може переховуватись від суду, про що свідчить його попередня поведінка, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий у судове засідання з`явився, проте в зв`язку з тимчасовими технічними непорозуміннями з Сихівським районним судом м. Львова щодо проведення відеоконференції, висловити думку з приводу запобіжного заходу не мав можливості.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник вказала, що вона підтримує думку обвинуваченого, проте просила колегію суддів звернути увагу на те, що клопотання не мотивоване та не доведені ризики.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до них документи відносно обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Беручи до уваги те, що від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою, то колегія суддів вважає за можливе продовжити йому запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому до обвинуваченого запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопрушення.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому запобіжного заходу - тримання під вартою колегія суддів також враховується той факт, що обвинувачений, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, надає неможливість перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Даних про стан здоров`я, які унеможливлюють прибування в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Колегія суддів також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Суд також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, колегія суддів не вбачає можливим обрати інші запобіжні заходи обвинуваченому.

Застава, як альтернатива запобіжному заходу тримання під вартою, колегією суддів не застосовується, з огляду на те, що правопорушення вчинено з насильством.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 323, 369, 372 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 14 квітня 2023 року 24:00 год в умовах ДУ « Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена в порядку глави 18 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3