справа № 619/238/24
провадження № 1-кс/619/35/24
УХВАЛА

іменем України

10 січня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 02 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2024 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 02 січня 2024 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що в період часу з 12.00 23.12.2023 по 09.00 30.12.2023 невстановлена особа, з будинку АДРЕСА_1 таємно викрала майно ОСОБА_4 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду.

02 січня 2024 року відомості за зданим фактом внесені до ЄРДР за №0000006 за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

01 січня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області був проведений огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме: поблизу будинку АДРЕСА_2 . В ході проведення вказаної слідчої дії, проведеної за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній добровільно видав: - мобільний телефон «S-TELL» моделі «S3-01» червоного кольору, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який поміщено до полімерного сейф-пакету PSP 1001359; - праску марки «SANUSY AUSTRIA» білого кольору, яку було поміщено до сейф-пакету PSP 3014535; - чек та специфікацію № 1 до договору фінансового кредиту та договору закладу майна № 314221268 ID:21481 від 24 грудня 2023 року, який було поміщено до полімерного сейф пакету PSP 1001299.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 02.01.2024, вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що вказані речі він викрав у свого знайомого ОСОБА_7 в смт Вільшани Харківського району Харківської області, під час відпочинку у останнього.

Крім того, 01 січня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області був проведений огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме: поблизу будинку АДРЕСА_1 . В ході проведення вказаної слідчої дії, проведеної за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання добровільно видала: - мережевий подовжувач довжиною 2 метри на дві розетки фірми «Світязь»; - електричний масляний обігрівач на 6 секцій фірми «WILD WIND» моделі «ОН-1530», потужністю 1500 ВТ серійний номер YL 0.

Постановою слідчого СВ ВП № З ХРУП № З ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 02.01.2024, вилучене вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вказані речі вона придбала у мешканця смт Вільшани на ім`я ОСОБА_9 .

Прокурор, власник майна у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Прокурор подала до суду заяву, клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просила судовий розгляд провести у її відсутність.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття необхідних заходів для виклику в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі вищевказаних осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2024 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтувала підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довела необхідність арешту тимчасового вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Із матеріалів справи вбачається, що вилучені речіналежать ОСОБА_4 .

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи, що по справі вже проведена судово-товарознавча експертиза 03.01.2024, вартість викраденого майна встановлена, тому слідчий суддя вважає, що арешт вищевказаного майна шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом заборони на відчуження із зміною будь-яких характеристик та ідентифікуючих ознак цього майна.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000006 від 02 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на тимчасово вилучене майноіз забороною відчуження цього майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 01 січня 2024 року поблизу буд. АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон «S-TELL» моделі «S3-01» червоного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 ;

- праску «SANUSY AUSTRIA» білого кольору;

- чек та специфікацію № 1 до договору фінансового кредиту та договору закладу майна № 314231268 ID:21481 від 24 грудня 2023 року,

та яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 01 січня 2024 року поблизу буд. АДРЕСА_1 , а саме:

- мережевий подовжувач довжиною 2 метри на дві розетки, фірми «Світязь»;

- електричний масляний обігрівач на 6 секцій фірми «WILD WIND», моделі «ОН-1530» потужністю 1500 ВТ серійний номер YL 0, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Мобільний телефон моделі «S-TELL» моделі «S3-01» червоного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , праску «SANUSY AUSTRIA» білого кольору; чек та специфікацію № 1 до договору фінансового кредиту та договору закладу майна № 314231268 ID:21481 від 24 грудня 2023 року; мережевий подовжувач довжиною 2 метри на дві розетки фірми «Світязь»; електричний масляний обігрівач на 6 секцій фірми «WILD WIND», моделі «ОН-1530» потужністю 1500 ВТ серійний номер YL 0, які зберігаються у ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10 негайно передати під письмову розписку на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати особу, якій передані вказані речі зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити особу, якій буде передано на відповідальне зберігання вищевказані речі про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Виконання ухвали доручити слідчому ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02 січня 2024 року за № 30000006, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1