печерський районний суд міста києва
Справа № 757/199/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження - слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту, в межах досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000001.

Клопотання обґрунтоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 21.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 22.12.2023 слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 , у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна, проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1 ) та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон iphone у заблокованому стані без ідентифікуючих даних, що на праві власності належить ОСОБА_9 .

23.12.2023 мобільний телефон iphone у заблокованому стані без ідентифікуючих даних, що на праві власності належить ОСОБА_9 постановою визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000001 від 21.03.2023.

Орган досудового розслідування у своєму клопотанні посилається на те, що вилучений мобільний телефон має значення речових доказів в зазначеному вище кримінальному провадженні та може бути використаний як доказ, під час встановлення всіх обставин зазначеного вище кримінального провадження, у зв`язку з чим просить накласти арешт на майно.

Прокурор ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, разом з тим надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання прокурора заперечив, про що надав письмові пояснення. Зокрема, у своїх запереченнях зазначив, що мобільний телефон, на який прокурор просить накласти арешт не відповідає критеріям речового доказу та придбаний 19.07.2023 року вже після того, як в межах вказаного кримінального провадження, в ході проведення обшуку 11.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді, в кабінеті керівника аппарату Київської міської державної адміністрації - ОСОБА_9 вже вилучався мобільний телефон, який так і не був оглянутий за клопотанням сторонни захисту, після чого ОСОБА_9 придбано новий мобільний телефон, якого не існувало на час інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання у відсутності прокурора та представника власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заперечення сторони захисту, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час проведення 22.12.2023 обшуку мобільний телефон iphone придбаний ОСОБА_9 19.07.2023 року, що підтверджується фіскальним чеком та якого не існувало у період подій, що описані у клопотанні слідчого та після вилучення у нього попереднього телефону, в ході проведення обшуку 11.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді, в його робочому кабінеті.

Таким чином, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів свідчить про те, що відсутні будь-які докази на обґрунтування правової підстави для арешту тимчасово вилученого майна під час проведення 22.12.2023 слідчим обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , можливості використання вилученого мобільного телефону, як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання про арешт, а так само, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слідчий не довів та не зазначив конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси осіб, щодо майна якого вирішується питання.

З урахуванням наведенного, враховуючи, що надані до клопотання матеріали не містять відомостей, які б слугували належним обґрунтуванням доводів, викладених у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, ст. 309, 372 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1