Справа № 558/208/23
номер провадження 1-кп/558/45/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року смт Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000173 від 16.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лопавше Демидівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта професійно-технічна, непрацюючого, розлученого, батько неповнолітньої дитини віком шести років, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального Кодексу України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи визнаний військово-лікарською комісією придатним для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-IX із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №342/2-22, від 12.08.2022 №574/2022, від 07.11.2022 №758/2022, від 06.02.2023 №59/2023, отримав під особистий підпис персональну повістку про призов на військову службу під час мобілізації та необхідність з`явитися 03.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації та відправлення у військову частину.

Але, всупереч нормам ст.65 Конституції України, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, будучи належним чином оповіщеним про прибуття та будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, 03.03.2023 року без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової частини та про причини неявки не повідомив.

У відповідності до норм ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. Суд визнав за необхідне дослідити всі докази та обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, а саме допитати обвинуваченого, свідків, дослідити долучені до матеріалів кримінального провадження документи та речові докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Суду ОСОБА_3 показав, що проживає в селі Загребля Дубенського району Рівненської області. З дружиною він розлучений з 2018 року, їх спільний шестирічний син періодично проживає спільно з ним. Постійного місця роботи ОСОБА_3 немає, а його дохід складають тимчасові заробітки.

Зі слів ОСОБА_5 , він є військовозобов`язаним, стоїть на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весною 2022 року він за викликом з`явився у військкомат та в подальшому пройшов військово-лікарську комісію. Згідно висновків комісії його визнали придатним для служби у Збройних Силах України.

Також ОСОБА_3 показав, що 02.03.2023 року , у другій половині дня, він перебував у магазині «Акцент» в смт. Демидівка Рівненської області. В магазині до нього підійшли два працівники військкомату та вручили «бойову» повістку. Згідно повістки, йому було необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Млинів в 11.00 годині 03.03.2023 року. ОСОБА_3 до даної установи не з`явився, а в той день займався особистими справами.

Крім того, ОСОБА_3 показав, що у 2006 році він проходив службу у Збройних силах України, за військовою спеціальністю зв`язківець. Під час військової служби ОСОБА_3 прийняв присягу на вірність Україні.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому діянні. Своє ухилення від мобілізації мотивує піклуванням про єдиного сина, який у його відсутність залишиться сам без матеріального забезпечення.

Свідок ОСОБА_6 показав, що в родинних відносинах з обвинуваченим ОСОБА_3 не перебуває, стосунки між ними нормальні. Свідок займає посаду, пов`язану із мобілізаційною роботою у ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 . Йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_3 проходив службу у Збройних Силах України, за спеціальністю електрик.. 06.06.2022 року ОСОБА_3 пройшов військово-лікарську комісію в Демидівській центральній лікарні, був визнаний придатним для служби у Збройних Силах України, але з певними обмеженнями.

ОСОБА_3 неодноразово письмовими викликами та телефонограмами повідомлялося про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . По місцю проживання він був відсутній, на дзвінки не відповідав.

Також свідок ОСОБА_6 показав, що він дав розпорядження працівнику ОСОБА_7 вручити ОСОБА_3 «бойову» повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 03.03.2023 року. Повістка йому була вручена 02.03.2023 року в смт. Демидівка , але ОСОБА_3 у визначений час не прибув. Про даний факт ОСОБА_6 повідомив керівництво.

Свідок ОСОБА_7 показав, що в родинних відносинах з обвинуваченим ОСОБА_3 не перебуває, стосунки між ними нормальні. ОСОБА_7 до 21.07.2023 року перебував на посаді командира другого відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В перших числах березня 2023 року йому було надано розпорядження вручити «бойову» повістку обвинуваченому ОСОБА_3 . Зі слів ОСОБА_7 він вручив дану повістку ОСОБА_3 в смт. Демидівка біля автовокзалу, попередивши його про кримінальну відповідальність за ухилення від явки. ОСОБА_3 особисто отримав повістку, розписався про її отримання та віддав йомуі її корінець. Він повідомив, що прибуде до відділу сам, допомоги не потребує.

Через декілька днів ОСОБА_7 стало відомо про те, що ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 03.03.2023 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що в родинних відносинах з обвинуваченим ОСОБА_3 не перебуває, стосунки між ними нормальні. ОСОБА_8 працює завідуючою поліклінічним відділенням Демидівської центральної лікарні та є головою військово-лікарської комісії.

З її слів, ОСОБА_3 03.06.2022 року пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний обмежено придатним до військової служби. Даний висновок був озвучений особисто обвинуваченому ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 показала, що в родинних відносинах із ОСОБА_3 не перебуває, стосунки між ними нормальні. ОСОБА_9 була свідком, коли осінню 2022 року на узбіччі дороги в смт. Демидівка ОСОБА_3 перший раз вручали повістку.

Також свідок показала, що у ОСОБА_3 є малолітній син, який періодично проживає з ним. ОСОБА_3 неодноразово скаржився їй на болі в області спини.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 , відносини між ними нормальні. Їй відомо, що син отримував повістку у військкомат, але де він знаходився 03.03.2023 року їй невідомо. Зі слів ОСОБА_10 син має проблеми зі здоров`ям, вона також постійно хворіє. Свідок підтвердила, що її син ОСОБА_3 періодично проживає зі своїм малолітнім сином, доглядає його та забезпечує матеріально.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши документи, речові докази, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеною у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,- ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до письмового витягу з кримінального провадження №0000173, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023 року було внесено відомості про те, що до відділення поліції №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, шо громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ухиляється від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.1,том №2).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-IX із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №342/2-22, від 12.08.2022 №574/2022, від 07.11.2022 №758/2022, від 06.02.2023 №59/2023 в Україні оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Згідно досліджених судом картки обстеження та медичного огляду №771 від 03.06.2022 року та довідки військово-лікарської комісії №723 від 06.06.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 придатний до військової служби (а.с.19,20).

Відповідно до мобілізаційного розпорядження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , він зарахований до команди НОМЕР_1 та на протязі однієї доби був зобов`язаний з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29 том №2).

Встановлені судом обставини із допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо вручення обвинуваченому ОСОБА_3 повістки про призов на військову службу під час мобілізації та необхідність з`явитися 03.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджуються дослідженими судом оригіналами відповідної повістки та письмової розписки про її отримання особисто ОСОБА_3 (а.с.35,67 том №2).

Допустимість та належність вищевказаних доказів підтверджується дослідженими судом протоколами огляду документів від 27.05.2023 року та 20.05.2023 року, які проведені у відповідності до ст.237 КПК України (а.с.14,61 том №2).

Під час дослідження судом повістки про необхідність з`явитися ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_4 03.03.2023 року та письмової розписки про її отримання обвинувачений особисто підтвердив свій рукописний підпис у даних документах та факт їх отримання.

В період з 02.06.2022 року по 03.03.2023 рік обвинувачений ОСОБА_3 у медичних закладах на стаціонарному лікуванні за місцем проживання в селі Дубляни Дубенського району Рівненської області не перебував (а.с.73,74 том №2).

Також, судом не досліджено обставин, які б перешкоджали ОСОБА_3 03.03.2023 року з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової частини.

Згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підтверджується і іншими дослідженими в ході судового розгляду справи доказами ( а.с. 6,7,8,9,13,28,33 том №2).

Дослідженні судом вищевказані докази учасниками судового провадження не заперечувалися і є такими, що зібрані у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального кодексу та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, у відповідності з ч.1 ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , характеризується посадовими особами місцевого самоврядування добре (а.с.68,69 том №2) .

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина ( а.с.75,76 том №2).

Відповідно до письмових документів посадових осіб медичних закладів Дубенського району, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.70 том №2).

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст. 66,67 КК України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Судом досліджена досудова доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , складена у відповідності до вимог ст.314-1 КПК України. Згідно її висновків, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без обмеження або позбавлення його волі на певний строк (а.с.28 том №1).

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд керується вимогами ч.ч.1,2 ст.65 КК України про те, що особі , яка вчинила кримінальне правопорушення, призначається покарання у межах, встановлених у санкції частини статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і дане покарання має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 , для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання у межах санкції ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, судом встановлено, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, він є особою раніше не судимою, має на утриманні малолітнього сина, за місцем проживання характеризується позитивно(а.с.68,69,75,76 том №2).

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, його особу та інші встановлені обставини справи, керуючись ст.ст.75,76 КК України, приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням та з покладанням на нього відповідних обов`язків.

Норми ч.6 ст.368 КПК України вказують, що обираючи та застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені у постановах Верховного суду.

Так у Постанові Верховного Суду від 17.10.2019 року по справі справі № 205/7091/16-к було зроблено висновок про те що, відповідно до ст. 75 ч. 1 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Судові витрати по справі відсутні(а.с.7).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000173 від 16.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику слідчим та прокурором на стадії досудового розслідування, не застосовувалися(а.с.10 том №1).

Під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , досліджено процесуальні документи про визнання речовими доказами по справі:розписка про отримання бойової повістки на ім`я ОСОБА_3 , повістка на відправку на ім`я ОСОБА_3 (а.с.33,65 том №2).

Згідно з пунктом «7» ч.9 ст.100 КПК України, документи, що є речовими доказами по справі, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349, 358, 368, 369-376 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, 336 Кримінального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст.75, ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1(одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме розписка про отримання бойової повістки на ім`я ОСОБА_3 , повістка на відправку на ім`я ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку, не пізніше наступного дня після ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК