н/п 1-кс/953/9611/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що 07.12.2023 приблизно о 07:20 на автошляху «Київ-Харків-Довжанський», поблизу населеного пункту Новопавлівка, Ізюмського району, Харківської області, сталося зіткнення автомобілів «Nissan Primastar», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіля «МОКАВТО ВА0220», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 , попередньо під керуванням молодшого сержанта в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП загинули водій ОСОБА_7 , та його пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім того внаслідок пригоди пасажири з автомобіля «Nissan Primastar», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_13 , Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.12.2023 3 ОСОБА_14 , отримали тілесні ушкодження, були доставлені до лікарні. Також водій автомобіля «МОКАВТО ВА0220», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження був доставлений до лікарні і знаходиться в реанімації.

Також водій автомобіля «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, був доставлений у військовий шпиталь м. Харкова. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 , є ОСОБА_15 , зареєстрований за адресою: м. Херсон. 07.12.2023 року в ході огляду місця події автомобіль «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 , був вилучений та поміщений на територію Ізюмського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Ізюм, пл. Садова,18/75. Автомобіль «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.

Відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, надавши слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання власник майна, повідомлений належним чином про день та час слухання справи, не прибув.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання власника майна та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 07.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання прокурора підлягає задоволенню у частині накладення арешту на автомобіль шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

У задоволенні клопотання у частині накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його продажу та керування слід відмовити як такому, що не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_15 , зареєстрований за адресою: м. Херсон - шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Зберігання автомобіля «Mitsubishi Warrior L-200», р.н. НОМЕР_3 здійснювати на території Ізюмського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Ізюм, пл. Садова,18/75.

У задоволенні клопотання у іншій його частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1