Справа № 128/2296/23
Провадження №11-кп/801/1064/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 4 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою,

в с т а н о в и в :

До Вінницького районного суду Вінницької області звернувся начальник Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 ч.2 КК України.

Розглянувши подання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні за відсутності на те підстав.

Не погодившись з постановленим судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам судового провадження просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою подання задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що встановлення захворювання, що входить до «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та МОЗ України та від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» саме по собі не є підставою для прийняття судом такого рішення, при вирішенні цього питання слід враховувати і інші обставини. Наголошує, що хвороба ОСОБА_7 є невиліковною і без хіміотерапії буде прогресувати.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішення цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Водночас, з аналізу положень ст. 84 КК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.73 року зі змінами та доповненнями, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини. При виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії суд вправі призначити судово-медичну експертизу.

Обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі є висновок лікарсько-консультативної комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи, її стаціонарного лікування та вивчення медичної документації. Без такого висновку лікарсько-консультативної комісії суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Окрім цього, законодавцем встановлений вичерпний перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2020 року №2256/5/1491.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2022, яким останнього засуджено за ст. 185 ч.1, ст. 71 ч.1 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Як слідує з висновку лікарської консультативної комісії №13 від 12.06.2023 у ОСОБА_7 діагностовано: рак правого яєчка. Стан після фуніколорхідектомії ( 2016р.). Метастази в праву легеню, заочеревинні лімфатичні вузли T2 N1 M1, 3 стадія, 4 клінічна група. HCV-інфекція (швидкий тест від 02.06.2023 та від 24.03.2023). Інвалід ІІ групи. Одноголосним рішенням комісії визначено, що наявне у ОСОБА_7 захворювання формально не входить до переліку захворювань, що є підставою для подання матеріалів до суду про звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом МОЗ України та МЮ України від 15.08.2014 №1348/5/572, однак згідно рекомендації фахівців КНП «Подільський регіональний центр онкології ВОР» відповідає 4 стадії, 4 клінічній групі іншого онкологічного захворювання.

Отже, висновки лікарсько-консультативної комісії проведеного медичного огляду засудженого ОСОБА_7 вказують на відсутність у засудженого захворювань, які входять до «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».

Враховуючи обов`язкову умову для застосування норми, передбаченої частиною 2 статті 84 КК України у вигляді звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, а саме наявність захворювання, визначеного вищевказаним Переліком, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою.

Всі інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, які, на її думку, є підставами для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки захисник не посилається на будь-які обставини або докази, які не дістали оцінки у оскаржуваному судовому рішення. Фактично апеляційна скарга полягає у міркуваннях загального характеру щодо наявності підстав для застосування до засудженого положень ст. 84 КК України та у переоцінці фактичних обставин та доказів, яким судом першої інстанції в ухвалі була надана оцінка, з правильністю якої колегія суддів погоджується.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 4 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» про звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за хворобою, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4