Справа № 761/1806/24
Провадження № 1-кс/761/1903/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 21.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умані Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, стрільця військової частини НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330, у якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 13 739 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 36 875 476 грн. визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_6 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватись зі свідками - службовими особами ПАТ «НТК«ЕЛЕНКТРОНПРИЛАД», ТОВ «ЕКСОН ЮК»; ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+»; ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ»; ТОВ «ФЕРСТ ГРУП»; ТОВ «ІНТ-ТЕРМІНАЛ»у даному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовує тим, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № за № 0000330 від 21.02.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

За обставин викладених у клопотанні 13.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства незалежно від форми власності, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного не находження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Підозра пред`явлена ОСОБА_8 обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме:повідомленням Державної податкової служби про ознаки кримінального правопорушення від 11.02.2022 № 1777/5/99-00-18-01-03-05; вилученими в Державній податковій службі в порядку ст.ст. 159-164 КПК України простими векселями Серії АА №№ 2014, 2763015; вилученими в Державній податковій службі в порядку ст.ст. 159-164 КПК України договори, платіжні документи, акти приймання-передачі, акцизні накладні; Митними деклараціями «ІМ 40 АА» № ІМ 40 АА № UA903160/2021/200212, 28.07.2021 ІМ 40 АА № UA903160/2021/200241, 29.07.2021 ІМ 40 АА № UA903160/2021/200257 та 30.07.2021 ІМ 40 АА № UA903160/2021/200270, № ІМ 40 ДТ № UA903160/2021/200420 та № ІМ 40 ДТ № UA903160/2021/200420, № ІМ 40 АА № UA903160/2021/200302, 09.08.2021 № ІМ 40 АА № UA903160/2021/200331, 13.08.2021 № ІМ 40 АА № UA903160/2021/200375 та 19.08.2021 № ІМ 40 АА № UA903160/2021/000434на товар «паливо для реактивних двигунів JET A-1, (код УКТ ЗЕД )»;Контрактом № CD-TR/210521-J від 21.05.2021 між ТОВ «ТОРУМ» та нерезидентом CORAL ENERGY DMCC ОАЕ (3902 PLATINUM TOWER, JUMEIRAH)договором зберігання товару № 2021/05/12, між ТОВ «ТОРУМ» () та ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» ();договором № 0410-4687/21 поставки нафтопродуктів від ТОВ «ТОРУМ» () в адресу ПАТ «НТК «ЕЛЕКТРОНПРИЛАД» (), та додатком №1 від 08.10.2021 до договору № 0410-4687/21 від 08.10.2021; видатковою накладною № 148 від 08.10.2021 про поставку палива авіаційного для газотурбінних двигунів ДЖЕТ А-1 код УКТЗЕД в кількості 999,413 т на загальну суму 19 999 993,10 грн. в тому числі ПДВ 3 333 332,18 грн.; Актом № 1 прийняття-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів (додаток 8 до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України) від 08.10.2021 про передачу ПАТ «НТК «ЕЛЕКТРОНПРИЛАД» () в резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» РВС 2000 № 20 «Паливо авіаційне для газотурбінних двигунів JET А-1» у кількості 999 413 кг;акцизними накладними №№ 56, 57 на загальний обсяг 1 266 522,50 акцизних літрів за податковим векселем Серії АА № 2763013 від 15.07.2021, за результатами чого в електронній системі ДПС сформовано звіти № № від 12.10.2021;договором поставки від ТОВ «ТОРУМ» () до ТОВ «ЕКСОН ЮК» нафтопродуктів № 2709/ДЖ від 27.09.2021, додатком № 2 (Специфікація №2) від 11.10.2021 до договору № 2709/ДЖ від 27.09.2021 на товар - паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 код УКТЗЕД в кількості 961,270 т на загальну вартість 19 696 422,30 грн., в т.ч. ПДВ 3 282 737,05 грн.; видатковою накладною № 171 від 26.10.2021 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 367 500,0 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 250,0 грн. в адресу ТОВ «ЕКСОН ЮК»; актом № 1 прийняття-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів, від 26.10.2021, про передачу ТОВ «ЕКСОН ЮК» палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 у резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» у кількості 750 000 кг., при цьому не зазначивши номер резервуару; договором поставки нафтопродуктів № 111021/2.ДЖ від ТОВ «ТОРУМ» () до ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ», додаток № 1 (Специфікація №1) від 11.10.2021; видатковою накладною № 170 від 26.10.2021 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 367 500,0 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 250,0 грн. в адресу ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ»; актом № 1 приймання-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів від 26.10.2021, про передачу до ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 у резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» у кількості 750 000 кг; договором поставки нафтопродуктів № 111021/3.ДЖ від 11.10.2021 від ТОВ «ТОРУМ» до ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+», додатком № 1 (Специфікація) від 11.10.2021; видатковою накладною № 172 від 26.10.2021 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 367 500,0 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 250,0 грн. в адресу ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+»; актом № 1 приймання-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів від 26.10.2021, про передачу ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+» паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 у резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» у кількості 750 000 кг.; договором поставки нафтопродуктів № 111021/4.ДЖ від 11.10.2021 до ТОВ «ІНТ-ТЕРМІНАЛ», додатком № 1 (Специфікація № 1) від 11.10.2021; видатковою накладною № 173 від 26.10.2021 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 367 500,01 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 250,0 грн. в адресу ТОВ «ІНТ-ТЕРМІНАЛ»; договором № 4697/21 від 26.10.2021, додатком № 1 від 26.10.2021; видатковою накладною № 581 від 26.10.2021 на постачання в адресу ПАТ «НТК «ЕЛЕКТРОНПРИЛАД» () палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 369 750,0 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 625,0 грн.; договором поставки нафтопродуктів № 4696/21 від 22.10.2021, додаток № 1 від 22.10.2021 до договору № 4696/21 від 22.10.2021; видатковою накладною № 357 від 26.10.2021 на постачання в адресу ПАТ «НТК «ЕЛЕКТРОНПРИЛАД» () палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 750 т на загальну суму 15 369 300,0 грн. в т.ч. ПДВ 2 561 550,0 грн., актом № 1 приймання-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів форми № 8-НП від 26.10.2021 (додаток 8 до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України), у резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» у кількості 750 000 кг.; договором поставки нафтопродуктів № 4698/21 від 20.10.2021, додаток № 1 від 20.10.2021 до договору № 4698/21 від 20.10.2021; видатковими накладними № 1 від 26.10.2021 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 529,575 т на загальну суму 10 852 898,22 грн. в т.ч. ПДВ 1 808 816,37 грн. та № 2 на постачання палива авіаційного для газотурбінних двигунів Джет А-1 в кількості 220,425 т на загальну суму 4 517 301,78 грн. в т.ч. ПДВ 752 883,63 грн.; актом № 1 приймання-здавання нафтопродуктів з нафтопродуктопроводів форми № 8-НП додаток 8 до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 26.10.2021, про передачу паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 у резервуарах ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» у кількості 750 000 кг. акцизною накладною № 1 від 26.10.2021 звіт № від 26.10.2021 загальним обсягом 944 822,37 акцизних літрів, товаро-транспортними накладними; висновком аналітичного дослідження; висновком експерта; статутом ТОВ «ТОРУМ»; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначає в клопотанні детектив, під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, може покинути територію України через окуповані території.

Враховуючи вищезазначені ризики та наявність обґрунтованої підозри, детектив просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 13 739 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 36 875 476 грн. та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, зокрема, зазначаючи про необґрунтованість підозри, відсутність ризиків, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування вказаного запобіжного заходу. Крім того, просили врахувати стан здоров`я ОСОБА_6 , який наразі проходить курс лікування, наявність у нього сім`ї, є діючим військовослужбовцем. Крім того, розмір застави є непомірною та не відповідає майновому стану підозрюваного.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000330 від 21.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27,ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 13.01.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України).

При вирішенні питання обґрунтованості підозри суд приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», за яким обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо посилань сторони захисту на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчий суддя вважає, що за результатами досліджених та оцінених документів, які долучені до клопотання та наданих у судовому засіданні, то на даний час наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу. На досудовому розслідуванні визнання доказів недопустимими можливе лише у разі очевидної і явної їх недопустимості, а висновок про очевидну і явну недопустимість певних доказів має бути категоричним, тобто він не може бути спростований матеріалами, які зібрані або можуть бути зібрані в процесі досудового розслідування.

Крім того, у судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, передбачені ст.177 КПК України, про які вказано у клопотанні та доведені прокурором, зокрема ризик того, що підозрюваний може переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Також судом враховано, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, встановлено відповідальність у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проходить військову службу в ЗСУ, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має сім`ю, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Однак, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Таким чином, зважаючи на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 встановлені слідчим суддею ризики, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, не здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленим слідчим суддею.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно із ч. 4 та 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні "Istomina v. Ukraine" від 13.01.2022 (заява № 23312/15), «гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок підозрюваного злочину, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні. Таким чином, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на обвинуваченого, його майно та його чи її відносини з особами, які мають надати особисту поруку, іншими словами, на ступінь впевненості щодо можливої перспективи того, що втрата застави або позов проти гарантів у разі неявки підсудного в судове засідання буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб запобігти бажанню втекти з його або її боку… Оскільки йдеться про основне право на свободу, гарантоване статтею 5, органи влади повинні надзвичайно обережно встановити відповідний розмір застави, і вирішити, чи є необхідним продовження тримання під вартою. Серйозність звинувачень проти обвинуваченого не може бути вирішальним фактором, що виправдовує суму застави» (§25 рішення). Слід зазначити, що у вказаному рішенні суд дійшов висновку, що сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Детектив у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави просить визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в сумі 36 875 476 грн., оскільки, на думку прокурора, саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_6 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

На переконання слідчого судді, застава в сумі 36 875 476 грн., яку просить визначити сторона обвинувачення, є завідомо непомірною для підозрюваного, тим більше такий розмір застави фактично відповідає сумі завданих збитків державному бюджету внаслідок несплати акцизного податку, без урахування положень однієї із загальних засад кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, регламентованої ст. 17 КПК України, та практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П.80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України вбачається, що при визначені розміру застави слідчий суддя повинен врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий та сімейний стан підозрюваного; інші дані про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання.

При цьому, приймаючи до уваги обставини кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий стан підозрюваного, вбачається, що розмір застави, який належить визначити підозрюваному ОСОБА_6 має бути більшим за розмір, встановлений п. 3 ч. 4 ст. 182 КПК України.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П.80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 908 400 грн. (3028х300= 908 400 грн.), не є завідомо непомірною для підозрюваного та разом з покладеними на нього обов`язками, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам.

Такий розмір застави є справедливим та здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Так, у разі внесення застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрюваного ОСОБА_6 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватись зі свідками - службовими особами ПАТ «НТК«ЕЛЕНКТРОНПРИЛАД», ТОВ «ЕКСОН ЮК»; ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+»; ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ»; ТОВ «ФЕРСТ ГРУП»; ТОВ «ІНТ-ТЕРМІНАЛ»у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 132, 154-156, 182, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави (код ЄДРПОУ - 26268059, МФО 820172, банк-одержувач -Державна казначейська служба України м.Київ, розрахунковий рахунок UA1012089. Призначення платежу: застава за (П.І.П.) згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від (дата) по справі №.., внесені (П.І.П. особи, що вносить заставу).

Визначений розмір застави підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати оригінал документу, що це підтверджує, з відміткою банку прокурору. Зазначені дії можуть бути здійсненні пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Покласти на строк дії ухвали на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-заборонити спілкуватись зі свідками - службовими особами ПАТ «НТК«ЕЛЕНКТРОНПРИЛАД», ТОВ «ЕКСОН ЮК»; ТОВ «ЕНЕРГОМЕД+»; ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ»; ТОВ «ФЕРСТ ГРУП»; ТОВ «ІНТ-ТЕРМІНАЛ» у даному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків - до 17 березня 2024 року.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 19.01.2024 року о 11.30.

Слідчий суддя ОСОБА_1

17 січня 2024 року