ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1400/23

1-кп/609/19/2024

03 січня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження за № 0000251, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 жовтня 2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, не судимої, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02 лютого 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (надалі ОСОБА_5 ), який проживав в АДРЕСА_2 , був взятий на облік Відділом реєстрації Шумської міської ради як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання в АДРЕСА_1 , у будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОСОБА_3 ).

З 02 лютого 2023 року по кінець червня 2023 року ОСОБА_5 проживав за вище вказаною адресою, після чого повернувся у Донецьку область, і в село Тетильківці Кременецького району Тернопільської області більше не приїжджав.

Незважаючи на це, у серпні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 03 серпня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Шумської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Шумськ, вул. Івана Франка, 30, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 як внутрішньо переміщена особа не проживає у її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з кінця червня 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_5 проживав у липні 2023 року у її будинку 31 (тридцять один) день. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 457,87 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, заволоділа грошовими коштами в сумі 457,87 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство.

Крім того, у вересні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 05 вересня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Шумської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Шумськ, вул. Івана Франка, 30, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 як внутрішньо переміщена особа не проживає у її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з кінця червня 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, повторно подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_5 проживав у серпні 2023 року у її будинку 31 (тридцять один) день. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 457,87 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, повторно заволоділа грошовими коштами в сумі 457,87 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Крім того, у жовтні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, 04 жовтня 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Шумської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Шумськ, вул. Івана Франка, 30, Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 як внутрішньо переміщена особа не проживає у її житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з кінця червня 2023 року, переслідуючи корисливу мету - отримати від благодійної організації Товариства Червоного Хреста України грошові кошти, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, повторно подала «Заяву особи, що розмістила внутрішньо-переміщених осіб, про отримання компенсації витрат», внісши у неї завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_5 проживав у вересні 2023 року у її будинку 30 (тридцять) днів. На підставі поданої заяви ОСОБА_3 отримала на свій картковий рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 457,87 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, розуміючи, що не має будь яких законних підстав на отримання компенсаційної виплати, заволоділа грошовими коштами в сумі 457,87 гривень, що належать благодійній організації Товариства Червоного Хреста України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто шахрайство, вчинене повторно.

Обвинувачена вину визнала повністю, щиро розкаялась та суду пояснила, що дійсно вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення при обставинах, зазначених в обвинуваченні. В судовому засіданні обвинувачена просила суд суворо її не карати, оскільки завдані збитки відшкодувала у повному об`ємі.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явилися, надіславши суду заяву з проханням розгляду справи у їх відсутності.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченою та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, її вік, те, що остання щиро розкаялася у вчиненому, вину визнала повністю, активно сприяла встановленню істини по справі, збитки відшкодувала у повному обсязі, має утриманців - як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання у діях ОСОБА_3 судом не вбачається.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України доведена повністю та її дії органами досудового слідства кваліфіковані правильно.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених правопорушень суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій вмінених статей. Остаточне покарання слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Також на обвинувачену слід покласти обов`яки, передбачені ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України - у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.;

- за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі - оригінали документів, які стали підставою для отримання грошової компенсації ОСОБА_3 за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 повернути у Шумську міську раду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8