ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 04.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001038 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , маючої середньо-спеціальну освіту, неодружену, непрацюючу, раніше не судиму,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в України, вчинила умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 02.11.2022 біля 02-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , підбурювана жагою до власної наживи та незаконного збагачення, помітила належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000,00 гривень та мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi Note 8» в корпусі синього кольору, які були залишені без нагляду за адресою її проживання, де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , користуючись тим, шо за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із домоволодіння, де вона вживала алкогольні напої разом із потерпілою ОСОБА_5 , взяла грошові кошти в сумі 1000,00 гривень та мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi Note 8» в чохлі червоного кольору, без мережевого адаптера та кабелю живлення, вартість якого, згідно висновку експерта Вінницького КНІДСЕ №7082-7083/22-21 станом на 01.11.2022 складала 1613,95 грн..

Після цього, ОСОБА_4 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2613,95 грн..

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася. В своїх показах повністю підтвердила обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті час вона прийшла в гості до ОСОБА_5 , вони вживали разом спиртні напої, згодом вона помітила в серванті грошові кошти в сумі 1000 грн. та мобільний телефон, які вирішила викрасти, оскільки мала скрутне матеріальне становмще. В ході досудового розслідування вона добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон, а грошові кошти витратила на власні потреби. У вчиненому розкаялася, просила суд її суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки вона зробила для себе висновки і не буде в подальшому вчиняти злочини. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорила. Про те, що в Україні введено воєнний стан їй також відомо.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , яка в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, претензій до ОСОБА_4 не має, просила обвинувачену суворо не карати (а.с. 96).

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши позицію потерпілої, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачену. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачена не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявила у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченої з цього питання. Обвинувачена визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачена ОСОБА_4 на час вчинення кримінальних правопорушень була повнолітньою (а.с. 104), раніше не судима (а.с. 105-106), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 107, 108), за місцем реєстрації скарг на поведінку ОСОБА_4 до органу місцевого самоврядування не надходило (а.с. 109), непрацююча, не є інвалідом першої-другої груп.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти власності в умовах воєнного стану, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, поведінку обвинуваченої до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Також, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка претензій до ОСОБА_4 не має та просила обвинувачену суворо не карати.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої, вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої частини статті та звільнити її від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 1132,62 грн. за проведення експертизи №7082-7083 від 15.11.2022 (а.с. 116).

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2022 (а.с. 101-102) слід скасувати.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi Note 8», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в чохлі червоного кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_5 (а.с. 100, 103).

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 22 грудня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2022 про накладення арешту на вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi Note 8».

Речові докази - мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi Note 8», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в чохлі червоного кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 62 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи №7082-7083 від 15.11.2022.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1