1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1841/20 1-кп/335/401/2024
26 січня 2024 року м.Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенка, Мелітопольского району, Запорізької області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, працюючого командиром роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
04.09.2019 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись на площі «Маяковського», що розташована на перехресті пр. Соборний та пр. Маяковського м. Запоріжжя, через виниклу особисту неприязнь до ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи неправомірність своїх дій та їх суспільно небезпечний характер, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_4 .
Далі, ОСОБА_6 продовжуючи свої умисні протиправні дії, схопив ОСОБА_4 за обидві руки та кинув з висоти власного зросту, від чого останній впав на спину, після чого ОСОБА_6 наніс останньому один удар правою ногою в область обличчя.
В результаті зазначених умисних неправомірних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої вушної раковини, що являються легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садна на задній поверхні грудної клітини, в ділянках шиї ліворуч та праворуч, крововилив в ділянці язика, що являються легкими тілесними ушкодженнями.
Вказані умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вказане клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.
Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2023 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.08.2023 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.03.2023 року скасовано, призначено новий судовий розгляд кримінального провадження.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину та до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності заст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду.
Згідно до ч. 2 ст. 125 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який було скоєно 04.09.2019 року.
Отже, обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.
В даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 скористався свої правом щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та має право на таке звільнення, суд в свою чергу роз`яснив обвинуваченому його право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.
З урахування тяжкості та часу вчинення кримінального правопорушення суд приходить до висновку, що на час проведення судового засідання строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності минули.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України закрити.
Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 372 КПК України, суд,-
Суддя ОСОБА_1