Справа № 331/431/22
Провадження № 1-кп/331/144/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000928 від 31.10.2021 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обгрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити нове кримінальне правопорушення. Прокурором було зауважено про достатність письмових доказів, які доводять причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального провадження, в якому його обвинувачують, у зв`язку із чим будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, на які посилався прокурор. Прокурор додав, що з огляду на характеризуючи матеріали обвинуваченого, а саме те, що в нього відсутні соціальні зв`язки, на утриманні не має малолітніх та неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 не одружений, не працевлаштований, може свідчити про високий ризик ймовірності приховування від суду та слідства обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що твердження прокурора не мають будь-якого підґрунтя та є лише його припущеннями. Зазначив, що у кримінальному провадженні відсутні будь-які докази вчинення ним злочину, вказав, що має багато клопотань щодо дослідження додаткових доказів, а тому необхідно змінити йому запобіжний захід на інший..

Захисник обвинуваченого послалася на недостатність доказів вини її підзахисного, у зв`язку із чим зазначає про наявність підстав доля обрання іншого хапобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Також зазначила, що солідарна з твердженнями її підзахисного, свідки в судовому засіданні вже допитані, письмові докази судом досліджені, потерпілого по справі не має, у зв`язку із чим ризики, на які вказує прокурор зменшились.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2021 р. до ОСОБА_4 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. В подальшому строк дії ухвали продовжувався. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2022 року на стадії судового розгляду судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Софіївська виправна колонія №55». В подальшому судом був продовжений строк тримання під вартою до 15 травня 2022 року включно вже в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», адже обвинуваченого було ухвалою суду етаповано. 07.08.2023 року судом було розглянуто вкотре клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою до 22.01.2024 року включно.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставини, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на теперішній час не відпали.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є особою неодноразово раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, на утриманні дітей не має, розлученого, без місця реєстрації та проживання. Таким чином ОСОБА_4 не обтяжений соціальними зв`язками, що підтверджує наявність ризику переховування, що дає підставу для висновку, що в разі звільнення обвинуваченого з-під варти він може, ухилятися від участі у судових засіданнях.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні суд оцінює як середній, оскільки свідки у судовому засіданні допитані, однак, обвинувачений зазначає про необхідність повторного допиту деяких свідків.

Суд також вважає високим ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, до затримання не мав місця роботи.

Щодо твердження захисника про зміну запобіжного заходу, то суд зазначає, що стороною захисту не було надано доказів, які б могли вказувати на можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, клопотання про зміну запобіжного заходу не конкретизоване стороною захисту, даних щодо місця проживання та засобів зв`язку, у разі звільнення обвинуваченого з-під варти не надано, що свідчить про неможливість запобігти ризику переховування іншим чином крім як тримання під вартою

Оцінюючи тривалість перебування під вартою суд звертає увагу, що розгляд кримінального провадження не завершений у зв`язку із чисельними клопотаннями обвинуваченого про ознайомлення із матеріалами провадження та відмовою від фактичного знайомлення із ними.

Відтак, зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його характер та тяжкість, можливе покарання, а також характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, встановлені у даному провадженні.

Підстави для застосування запобіжного заходу з тримання під вартою не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою та її продовження.

Обставини у справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 178, 179,194, 217, 314-316, 334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 10 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 15 січня 2024 о 08 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1