Справа № 446/2100/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2023 за №0000697 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сілець Кам`янко-Бузького району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимий, востаннє 07.02.2019 Кам`янка-Бузьким районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10.07.2023 приблизно о 15 год., ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, із горища приміщення літньої кухні, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 4950 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2023 становить 41 580 гривень, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 41 580 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

08 вересня 2023 року отримавши письмову згоду потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 між прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472, 473, 476 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків. При цьому, ОСОБА_4 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки він буде проходити відбір, як кандидат на військову службу за контрактом.

Захисник ОСОБА_5 також просив суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити укладену між сторонами угоду та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

За правилами п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності НАБУ за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності НАБУ, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України. Крім того, суд встановив, що обвинувачений також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної угоди між прокурором та обвинуваченим не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Угода укладена на добровільних засадах.

Оцінюючи угоду укладену між прокурором та обвинуваченим в частині її відповідності інтересам суспільства суд виходив з такого.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який триває і на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки має намір вступити у лави Збройних Сил України.

Так, згідно довідки військово-лікарської комісії від 18.09.2023 №2/7282, ОСОБА_4 придатний до військової служби.

З листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2023 №2/7285 вбачається, що солдат запасу ОСОБА_4 буде проходити контрольний професійно-психологічний відбір на ІНФОРМАЦІЯ_3 , як кандидат на військову службу за контрактом.

Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Оскільки даний злочин є тяжким згідно ст.12 КК України, то особа засуджена за таким злочином може бути мобілізована і даний вирок суду не перешкоджає цьому мобілізаційному процесу.

Тому, суд вважає, що така угода, за конкретних обставин справи, відповідає інтересам суспільства та може бути затверджена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ч.1. ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язків є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого, який вжитий на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25.08.2023 необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 вересня 2023 року між прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 застосований на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25.08.2023 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1