Єдиний унікальний номер 448/1647/23
Провадження № 1-кп/448/266/23
В И Р О К

Іменем України

09.10.2023 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001044 від 29 вересня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 та 4 статті 358, частиною 1 статті 369 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції),

його захисник-адвокат ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , на початку серпня 2023 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено), достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з метою подальшого особистого використання, із мережі інтернет віднайшов бланк вказаного документа, який з використанням оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом роздрукував та в подальшому, використовуючи реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_2 код НОМЕР_1 » за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовив підроблений офіційний документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внісши до нього завідомо недостовірні відомості, що звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, а також наніс печатки та штампи із написами «Міністерство оборони України ІНФОРМАЦІЯ_5 код НОМЕР_1 », а також дані із підписами посадових осіб, які їх видали.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 358 КК України - підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 28.09.2023 близько 15 години 30 хвилин, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , містять завідомо недостовірні відомості, перебуваючи на пункті пропуску «Шегині», що розташований в с. Шегині, Яворівського району Львівської області, використав завідомо підроблений документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом її пред`явлення та надання начальнику 2-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_7 капітану ОСОБА_7 ..

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 4 статті 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 28 вересня 2023 року, близько 16 год. 00 хв., знаходячись в кабінеті старшого зміни пункту пропуску через Державний кордон України для автомобільного сполучення «Шегині», що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Шегині, знаючи, що він використовує підроблений офіційний документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою безперешкодного перетину державного кордону України висловив пропозицію надати та надав службовій особі начальнику 2-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип А), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_7 капітану ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 180 євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 28.09.2023 становить 7236 грн., за вчинення щодо себе дій пов`язаних із безперешкодним пропуском через Державний кордон України.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 369 КК України - пропозиція надання та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання:

02.10.2023 року між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та ОСОБА_10 , з іншої сторони, у присутності захисника-адвоката ОСОБА_11 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_12 повністю визнав свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1, ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

Також, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання - повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони узгодили про призначення ОСОБА_13 за ч.1 ст.358 КК України покарання - штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн.; за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та за ч.1 ст.369 КК України штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 призначити остаточне покарання штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується:

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди.

Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_12 , просить суд затвердити угоду про визнання винуватості від 02.10.2023 року.

Прокурор ОСОБА_15 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 02.10.2023 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze» проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_14 ,- є кримінальними проступками та нетяжким злочином, що стверджується ст.12 КК України.

Свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений визнав беззастережно.

У даному кримінальному провадженні потерпіла особа участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_14 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 02.10.2023 року начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_11 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

ІV. Інші рішення, щодо процесуальних питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку:

Цивільний позов по справі не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2023 року підлягають скасуванню.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в сумі 180 Євро, які зберігаються в АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Липинського, 13а, Львівської області, на підставі статей 96-1 та 96-2 КК України, - застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність Держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: оптичного носія інформації у кількості однієї штуки, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та свідоцтва про хворобу, котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001044.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001044, укладену 02 жовтня 2023 року між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_16 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 358 КК України, частиною четвертою статті 358 КК України, частиною першою статті 369 КК України, призначивши йому покарання:

- за частиною 1 статті 358 КК України, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за частиною 4 статті 358 КК України, - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за частиною 1 статті 369 КК України, - штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень;

Згідно з положеннями частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 4 статті 358, частиною 1 статті 369 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили, не обирати.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2023 року - скасувати.

На підставі статей 96-1 та 96-2 КК України грошові кошти в сумі 180 (сто вісімдесят) Євро : дві купюр номіналом по 50 Євро із наступними серіями та номерами: WB, VA, три купюри номіналом по 20 Євро із наступними серіями та номерами: UA, UD, RP, дві купюри номіналом по 10 Євро із наступними серіями та номерами: TA, NC, які поміщені у пакет «Україна Національна поліція» WAR1224368, які зберігаються в АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Львів, вул.Липинського, 13а, Львівської області, - в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність Держави.

Речові докази: оптичний носій інформації у кількості 1 шт., тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , що видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 та свідоцтво про хворобу №497 на ім`я ОСОБА_3 , котрі знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0001044.

Процесуальні витрати відсутні.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Юрій БІЛОУС