ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8144/23 Номер провадження 11-сс/814/102/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора скаржникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_7 .

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ОСОБА_7 вимоги не входять до переліку, визначеного ч.1 ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 січня 2024 року, мотивуючи тим, що слідчий суддя не врахував, що: слідчим не надано йому як власнику майна, на яке накладено арешт, частину матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та на час ознайомлення він не отримував постанову слідчого про часткове ознайомлення з матеріалами провадження і це позбавило його можливості оскаржити вказане рішення; приписи КПК України не містять вимог щодо змісту й форми скарг/клопотань, не зобов`язують вказувати в скарзі/клопотання факт звернення до слідчого з приводу надання відомостей досудового розслідування, про що скаржник має право зазначити в судовому засіданні. Водночас, на думку апелянта, слідчий суддя безпідставно послався на положення: ч.4 ст.304 КПК України, так як вони обмежують право особи на судовий захист, гарантоване ст.55 Конституції України; ч.1 ст.303 КПК України, оскільки ця норма передбачає оскарження нездійснення таких (інших) процесуальних дій слідчого, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - відповідно до ст.221 КПК України за клопотанням підозрюваного/обвинуваченого надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, в той час як він має права підозрюваного в частині, що стосується накладення арешту на майно.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку скаржника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження в разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Норми Конституції України та КПК України гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому законом.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року по справі "Скорик проти України" зазначено, що право на справедливий суд, одним із аспектів якого є право на доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до слідчого судді, суду в разі незгоди із процесуальними рішеннями, дією чи бездіяльністю, в тому числі щодо предмету оскарження, не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а, отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до цього КПК України визначає, в яких випадках і які процесуальні рішення, дії чи бездіяльність, підлягають оскарженню до слідчого судді.

Так, ч.1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. За вимогами цієї норми кримінального процесуального закону на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України (ч.2 ст.303 КПК України).

Подання ж клопотань до слідчого судді про зобов`язання слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити певну дію КПК України не передбачено, а кримінальним процесуальним законом для цих цілей визначено інститут подання скарги на відповідну бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.

Разом з цим, передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України, на що посилається апелянт, передбачає наявність одночасно трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена вище норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко визначений кримінальним процесуальним законодавством. Відповідно бездіяльність, яка полягає у непроведенні процесуальних дій, щодо яких КПК України не встановлений строк їх здійснення, не підлягає оскарженню до слідчого судді.

Порядок ознайомлення учасників кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування до його завершення врегульовано положеннями ст.221 КПК України та ними не регламентовано строку, протягом якого слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Не належить до предмету розгляду слідчого судді й обсяг такого ознайомлення відповідно до ст.221 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що 08 січня 2024 року ОСОБА_7 подав до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава клопотання, що за своїм змістом є скаргою, в якому просив створити необхідні умови для реалізації ним його процесуальних прав, виконання процесуальних обов`язків та зобов`язати слідчого СБ України надати йому для ознайомлення частину документів (висновки експертиз, повідомлення СБ України та відповідь, документи й інші матеріали, якими прокурор, слідчий обґрунтовував доводи клопотання про обшук) із матеріалів досудового розслідування. Свої вимоги мотивував тим, що в даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198, де він має процесуальний статус власника майна, на яке накладено арешт, слідчий ознайомив його лише з частиною доказів по справі та відмовив у наданні йому для ознайомлення інших документів у провадженні, посилаючись на порушення принципу рівності сторін процесу та допущення слідчим вказаної вище бездіяльності.

Таким чином, порушені ОСОБА_7 у клопотанні (скарзі) питання не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування відповідно до положень КПК України, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за поданим апелянтом клопотанням (скаргою) на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

При цьому, колегія суддів наголошує, що в даному випадку ОСОБА_7 не оскаржував бездіяльність слідчого, яка би полягала в нерозгляді його клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а навпаки в скарзі та апеляційній скарзі підтвердив факт розгляду поданого ним клопотання і надання йому слідчим матеріалів досудового розслідування, але, на його думку, не у повному обсязі, що не підлягає оскарженню до слідчого судді. Окрім того, в суді апеляційної інстанції прокурором було долучено протокол від 05 січня 2024 року про надання ОСОБА_7 із урахуванням його процесуального статусу доступу до матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4