справа № 753/364/24
провадження № 1-кс/753/184/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні його клопотання від 02 січня 2024 року про проведення слідчих та процесуальних дій за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР від 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10 січня 2024 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні його клопотання від 02 січня 2024 року про проведення слідчих та процесуальних дій за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР від 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що слідчим відділом Дарницьким УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004895 від 05.06.2015 року, за яким його визнано потерпілим. Він звернувся до прокурора із клопотанням від 02 січня 2024 року про проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, а саме: встановити місце проживання ОСОБА_5 , його дружини - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , провести обшуки за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з метою вилучення майна і документів ТОВ «Латкрок» та в подальшому вирішити питання про накладення арешту на вилучене майно (готівкові кошти тощо), встановити наявність всього майна і всіх банківських рахунків (в.т.ч. платіжних карток), які належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також встановити всіх інших фізичних осіб-підприємців і юридичних осіб, учасниками яких являються вказані особи, накласти арешт на майно і всі банківські рахунки вказаних осіб, ОСОБА_8 , ТОВ «Ілкон Груп» та накласти арешт на майно і всі банківські рахунки, в т.ч. платіжних карток всіх інших ФОП і юридичних осіб, учасниками яких являються вказані особи. Й результатами розгляду якого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 винесено постанову від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні вказаного клопотання. Вказане рішення прокурора вважає таким, що не розглянуто всі його процесуальні питання у межах досудового розслідування, а, відповідно, невмотивованим, незаконним та просить скасувати оспорювану постанову й зобов`язати прокурора розглянути його клопотання від 02 січня 2024 року відповідності до вимог статті 220 КПК України.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду). Звернувся із заявою про розгляд скарги за відсутності прокурора із проханням відмовити скаржнику у скарзі.

Згідно із частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст. 306 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких правових підстав, й з метою забезпечення процесуального правава скаржника, слідчий суддя ввизнав за можливе розглядути скаргу за відсутності прокурора.

Виходячи з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування тощо.

Вислухавши скаржника, його доводи та обгрунтування, дослідивши матеріали скарги, з урахуванням наданих скаржником матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Так, відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Пунктом 7 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вимог ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м.Києві здійснюється розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 05.06.2015 року за № 0004895 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 194 КК України.

ОСОБА_3 , який є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, 02 січня 2024 року звернувся до прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_4 із клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій, зазначених у клопотанні, а саме просив: встановити місце проживання ОСОБА_5 , його дружини - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , провести обшуки за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з метою вилучення майна і документів ТОВ «Латкрок» та в подальшому накладення арешту на вилучене майно (готівкові кошти тощо), встановити наявність всього майна і всіх банківських рахунків (в.т.ч. платіжних карток), які належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також встановити всіх інших фізичних осіб-підприємців і юридичних осіб, учасниками яких являються вказані особи, накласти арешт на майно і всі банківські рахунки вказаних осіб, ОСОБА_8 , ТОВ «Ілкон Груп» та накласти арешт на майно і всі банківські рахунки, в т.ч. платіжних карток всіх інших ФОП і юридичних осіб, учасниками яких являються вказані особи.

Й результатами розгляду якого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 винесено постанову від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні вказаного клопотання з підстав того, що, на думку прокурора, заявник просив особисто провести прокурором зазначені заявником слідчі та інші процесуальні дії, проте досудове слідство здійснюють, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції і саме слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках встановлених КПК України, а прокурор здійснює лише процесуальне керівництво та являючись у кримінальному процесі одним з представників сторони обвинувачення, повинен забезпечити наявність достатніх і допустимих доказів для звернення до суду з обвинувальним актом, проте не зобов`язаний збирати докази замість слідчого. Самостійне проведення прокурором слідчих дій має бути направлене на доповнення або перевірку допустимості доказів, здобутих органом досудового розслідування, а не самостійне здобуття цих доказів.

Також у оскаржуваній постанові зазначено, що підстави для проведення обшуку, вилучення майна, здійснення арешту відсутні. Відсутніми вважав прокурор й підстави проведення додаткових допитів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 з огляду на вже проведені допити.

Слідчий суддя, надавши оцінку зазначеній постанові прокурора, доводи, викладені у її мотивувальній частині, вважає, що таке рішення прокурора підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПКУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, а також надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, встановленому цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Прокурором під час прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 дані вимоги КПК України не додержані, що свідчить про необґрунтованість винесеної постанови та допущений формалізм.

Фактично клопотання по суті прокурором не розглянуто, потерпілому не надано відповіді на вимоги його клопотання, лише вказано на те, що збирання доказів віднесено до повноважень слідчого та про відсутність вчиння процесуальних дій без належного обгрунтування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що таке рішення прокурора не узгоджуються з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, й за встановлених обставин, слідчий суддя, зважаючи на його повноваження, вважає, що оскаржувана постанова прокурора підлягає скасуванню, а порушене право скаржника захисту шляхом зобов`язання уповноваженого прокурора у вказаному кримінальному провадженні розглянути у відповідності до ст.ст.110, 220 КПК України клопотання потерпілого про проведення слідчих та процесуальних дій.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», керуючись ст.ст. 3, 24, 28, 113, 214, 110, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні його клопотання від 02 січня 2024 року про проведення слідчих та процесуальних дій за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР від 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 від 05 січня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02 січня 2024 року про проведення слідчих та процесуальних дій за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР від 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Дарницької окружної прокуратури м.Києва у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР від 05.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст. 191 КК України у відповідності до ст.220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02 січня 2024 року про проведення слідчих та процесуальних дій за матеріалами вказаного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, набуває законної сили з моменту її оголошення і підлягає виконанню.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: