Справа № 350/1635/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесені в ЄРДР 02.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26.12.2023 ОСОБА_3 звернувся в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області з клопотанням, у якому просить скасувати арешт на належний йому вживаний металевий сейф коричневого кольору розміром 141х75х65 см., який передати йому на відповідальне зберігання, як законному володільцю; ухвалу про скасування арешту на майно направити для виконання в СВ ВП №2 (сел. Рожнятів) Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Клопотання мотивовано тим, що ВП №2 (смт. Рожнятів) проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 02.11.2020 за ч.3 ст.185 КК України. В ході слідства було встановлено, що 02.11.2020 під час огляду домоволодіння по АДРЕСА_1 було вилучено вживаний металевий сейф коричневого кольору розміром 141х75х65 см, який належить йому, а постановою слідчого від 02.11.2020 даний металевий сейф визнаний речовим доказом. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 04 листопада 2020 року накладено арешт на вищезазначений металевий сейф коричневого кольору розмірами 141*75*65 см, та вирішено зберігати його у камері речових доказів Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області, що в селищі Рожнятів, вул. Шкільна, 13. Оскільки зазначений металевий сейф коричневого кольору розміром 141х75х65 см, належить йому, при цьому кримінальне провадження закрито, тому y арешті даного майна відпала необхідність.

У судове засідання представник відділення поліції №2 (с-ще Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області не прибув.

У судове засідання ОСОБА_3 також не прибув.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що учасники судового провадження у судове засідання не прибули, вважаю за можливе клопотання розглянути у порядку, визначеному ч.4 ст.107 КПК України без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2,7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 131 КПК України, встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ч.1-3 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди,завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може також бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 04.11.2020 було задоволено клопотання старшої слідчої СВ Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000269 внесеному до ЄРДР 02.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та накладено арешт на виявлений і вилучений 02.11.2020 року в ході проведення огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 вживаний металевий сейф коричневого кольору радянського виробництва розміром 141х75х65 см. та передано на зберігання в камеру речових доказів Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, що в смт. Рожнятів, вул. Шкільна, буд.13.

Вирішуючи вимогу заявника про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 04.11.2020 на металевий сейф коричневого кольору розміром 141х75х65 см., суд зазначає таке.

Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2020, постановленої слідчою СВ Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , кримінальне провадження №0000269, розпочате 02.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, відомості про що постановлено внести в ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166,170-174 КПК України.

Згідно з частиною першою ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Втім частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість кримінальне провадження року закрито постановою слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 ч.1 ст.3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, враховуючи те, що арешт майна носить тимчасовий характер, а кримінальне провадження, у якому такий захід забезпечення застосовано вже закрито, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений на металевий сейф коричневого кольору розміром 141х75х65 см., оскільки відсутні підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги заявника про передачу йому на відповідальне зберігання металевого сейфу коричневого кольору розміром 141х75х65 см., враховуючи таке.

У клопотанні ОСОБА_3 зазначив, що він є власником арештованого майна, а саме вживаного металевого сейфу коричневого кольору розміром 141х75х65 см. Однак, на підтвердження такої обставини до матеріалів клопотання ОСОБА_3 не долучив жодного достовірного доказу.

До матеріалів клопотання заявник долучив договір купівлі-продажу від 26.10.2023, з якого вбачається, що він, ОСОБА_3 купив у ОСОБА_6 83/100 частини житлового будинку, загальною площею 170,9 кв.м., житловою площею 68,2 кв.м. позначеного в плані літерою «А», що знаходиться в АДРЕСА_2 . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0307.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що факт придбання ОСОБА_3 у ОСОБА_6 частини домоволодіння за вищезазначеною адресою не підтверджує факт придбання ним арештованого майна, як і факту належності ОСОБА_6 такого майна, оскільки як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження, орган досудового розслідування встановив, що зазначене арештоване майно було знайдено ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_2 , а вже згодом працівники поліції виявили і вилучили зазначене майно в ході проведення огляду території домоволодіння АДРЕСА_3 .

Окрім цього, у постанові слідчої про закриття кримінального провадження від 30.11.2020, а саме в шостому абзаці її мотивувальної частини зазначено, що « ОСОБА_6 , який являється власником житлового будинку АДРЕСА_2 повідомив, що сейф, який знаходиться у закинутому житловому будинку його власністю не являється, жодних документів на нього немає, матеріальних цінностей не представляє».

Проаналізувавши доводи ОСОБА_6 викладені у постанові про закриття кримінального провадження в сукупності із долученими до клопотання доказами слід дійти висновку, що останній не є власником або володільцем майна.

Отже, оскільки ОСОБА_3 не надав жодних доказів на підтвердження того, що він є власником або законним володільцем арештованого майна, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вимога про передачу йому на відповідальне зберігання металевого сейфу коричневого кольору розміром 141х75х65 см. є безпідставною.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесені в ЄРДР 02.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задоволити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2020 у кримінальному провадженні №0000269, відомості про яке внесені в ЄРДР 02.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на виявлений і вилучений 02.11.2020 в ході проведення огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 вживаний металевий сейф коричневого кольору радянського виробництва розміром 141х75х65 см.

У задоволенні вимоги ОСОБА_3 про передачу йому на відповідальне зберігання металевого сейфу коричневого кольору розміром 141х75х65 см. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з часу її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1