Справа № 373/88/24
Номер провадження 1-кп/373/94/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув в закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Куп`янськ Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_4 в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) 14.07.2023 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 та до 27.11.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків і не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини та місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, свої дії оцінив критично; зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення; обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що є військовослужбовцем з 2020 року. 14.07.2023 залишив місце служби, а саме військову частину НОМЕР_1 без дозволу командира та поїхав в місто Харків до своєї дівчини, де перебував до 27.11.2023. Після того, як він залишив місце служби, його розшукували та телефонували з військової частини, однак він вирішив не відповідати на дзвінки і змінив номер мобільного телефону. В наступному, коли мама повідомила, що за місцем його реєстрації в місті Куп`янськ приходили працівники поліції, він добровільно заявив про себе. Коли він залишив військову частину, наслідків у виді кримінальної відповідальності не усвідомлював, однак готовий нести відповідальність за такий вчинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, є доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні молодшого сержанта на посаді кулеметника 3 відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , брав участь в проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, є учасником бойових дій, за час проходження військової служби за контрактом зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець, на спеціальних обліках не перебуває, має місце реєстрації та постійного проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також, суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, а саме те, що обвинувачений, будучи військовослужбовцем, самовільно залишивши місце служби, майже протягом п`яти місяців до моменту, коли він дізнався, що розшукується правоохоронними органами, самостійно до органів військового управління, правоохоронних органів з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча мав об`єктивну можливість вчинити вказані дії та повернутись до виконання обов`язків з військової служби. Більш того, отримуючи дзвінки на мобільний номер телефону з військової частини, де проходить службу, не тільки не повідомив місце свого перебування керівництву, а й змінив номер свого мобільного телефону.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах, мінімально визначеного санкцією відповідної частини статті кримінального закону строку.

На думку суду, саме такий вид покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання обвинуваченого на виконання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1