Справа № 349/1/24
Провадження № 1-кп/349/67/24
В И Р О К

іменем України

10 січня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за об`єднаним №0000108 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, який не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла та до іншого володіння особи та у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.125 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких, встановленим судом, обставин.

ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з потерпілою ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу між ними склалися неприязні стосунки, протягом тривалого часу на побутовому грунті виникають сварки.

19 грудня 2023 року біля 08 год. ОСОБА_4 з метою з`ясування відносин з ОСОБА_6 прийшов до її місця проживання до домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , матері ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії порушують гарантоване Конституцією право особи на недоторканність іншого володіння особи, без відома власниці, відчинив хвіртку, яка була зачинена на металеву скобу, зайшов не територію подвір`я, чим порушив гарантоване ч.1 ст.30 Конституції України право потерпілої на недоторканність іншого володіння особи. У подальшому ОСОБА_4 підійшов до вхідних дверей житлового будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та достовірно володіючи інформацією, що ОСОБА_5 перебуває за межами України, зайшов у житловий будинок. Перебуваючи у будинку, всупереч волі ОСОБА_6 , ходив по кімнатах, чим порушив право потерпілої на недоторканність житла. Під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_6 у житловому будинку в приміщенні кухні, утримуючи у правій руці кухонний ніж, умисно наніс ОСОБА_6 один удар в область лівого стегна, завдавши потерпілій сильного фізичнного болю та заподіявши тілесні ушкодження.

У результаті таких неправомірних дій потерпілій ОСОБА_6 було завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді травми лівого стегна з раною та синцями в цій ділянці, які згідно висновку експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, ч.2 ст.125 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Шлюб між ними розірвано восени 2023 року розірвано. Він не може змиритися з тим, що шлюб між ними розірвано. Хоче помиритися з ОСОБА_6 . У день та час, який зазначено в обвинувальному акті, він прийшов до домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 . Через хвіртку зайшов на подвір`я, дочекався коли ОСОБА_6 відчинить двері, після чого зайшов у житловий будинок. У будинку між ним та ОСОБА_6 виникла сварка. Під час сварки він наніс потерпілій один удар ножем в область ноги. У вчиненому щиро розкаявся, повністю усвідомив скоєне, засудив свою поведінку.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла та до іншого володіння особи, заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання,відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, щодо колишнього подружжя.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, на обліку в психіатра і нарколога не перебуває, а також врахувавши фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжує покарання, позицію потерпілих, які при призначенні ОСОБА_4 покарання покладалися на розсуд суду, відсутність у них претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.2 ст.125 КК України, ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу. За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання, виходячи з вимог ст.50 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року накладено арешт на ніж з пластмасовим руків`ям на якому зображений квітковий орнамент, жіночі джинси чорного кольору, рушник вишневого кольору з написом "Adidas".

За ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жодний вид запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368 -369, 373- 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень;

за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу в розмірі дев`яноста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (тисячу п`ятсот тридцять) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Штраф оплатити на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0009652, отримувач коштів ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Рогатин/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу 21081100.

Скасувати арешт, накладений на ніж з пластмасовим руків`ям на якому зображений квітковий орнамент, жіночі джинси чорного кольору, рушник вишневого кольору з написом "Adidas".

Речові докази: ніж - знищити, чорні жіночі джинси, рушник вишневого кольору з написом "Adidas" - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а потерпілим за її заявами.

Суддя ОСОБА_1