Справа № 132/2699/23
Ухвала

Іменем України

12 грудня 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівка, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000250 від 08 червня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Калинівка Вінницької області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, неодружену, безробітну, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

Обвинуваченої ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

Представника потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 08 червня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 на два місяці строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки кримінальне провадження ще не завершене, обвинувачена ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, вчинила тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у справі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про необхідність продовження на два місяці строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане ним клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заявленого прокурором клопотання заперечували та просили змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби на особисте зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо зміни обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на більш м`який, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого прокурором клопотання приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023 обвинуваченій ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 листопада 2023 року.

Згідно ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.09.2023, ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2023 було скасовано та застосовано до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 23.10.2023, обвинуваченій ОСОБА_3 було змінено раніше обраний ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.09.2023 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, тобто з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує те, що кримінальне провадження на даний час ще не завершене, обвинувачена ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України, вчинила тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у справі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про необхідність продовження на два місяці строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, тобто з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розглядаючи можливість змінити обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту в нічний час доби на особисте зобов`язання, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на особисте зобов`язання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 186, 194 ч. 5, 196, 331 ч. 1, 369-372, 376 ч.2 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що полягає в забороні з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби обвинуваченій без дозволу прокурора або суду залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто з 13 грудня 2023 року до 13 лютого 2024 року.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_3 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілою особою та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 1 Хмільницького РВ ГУНП у Вінницькій області для виконання за місцем проживання обвинуваченої.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 вимоги ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до яких працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Калинівський відділ Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.12.2023

СУДДЯ ОСОБА_1