Справа № 750/4144/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/802/23
Категорія - ч.1 ст.345 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005505 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лебедівка, Козелецького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , не одруженого, освіта професійно-технічна, не працює, раніше судимого 13.12.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.11.2022 на револьвер; дев`ять предметів, зовні схожих на гільзи; мобільний телефон марки ОРРО imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 та мобільний телефон марки Samsung Galaxi A 33 з imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 .

Процесуальні витрати на загальну суму 1887,80 грн - віднесено на рахунок держави. Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою місцевого суду встановлено, що 17 листопада 2022 року близько 11 год 40 хв, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні холу будинку №8 по вул. Генерала Бєлова, у м. Чернігові, перебуваючи у психічному стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок клінічних ознак тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії (F20.0 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10 перегляду), під час виконання службових обов`язків старшим дільничним офіцером поліції відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_10 та старшим дільничним офіцером поліції відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_11 , які є працівниками правоохоронного органу, оскільки останні виконували перевірку отриманої по каналу зв`язку «102» інформації, на підставі ст.18 Закону України «Про Національну поліцію України», пред`явили службові посвідчення та відрекомендувались, ОСОБА_8 дістав з кишені пістолет марки «Flobert cal. 4 mm», наставив його ствольну частину в бік ОСОБА_10 та здійснив постріл в бік останнього; після цього, відійшов один крок назад та наставив ствольну частину вказаного пістолета на ОСОБА_11 та здійснив другий постріл, чим вчинив погрозу вбивством, насильством вказаним працівникам поліції та створив реальну загрозу їх здоров`ю.

Такими своїми діями, які виразилися у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_8 скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити ухвалу місцевого суду та застосувати до її підзахисного примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із звичайним наглядом. В обґрунтування скарги зазначила, що клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим наглядом належним чином не мотивоване. Дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлено доказів, які б давали суду підстави для застосування такого суворого виду примусових заходів медичного характеру. Так, вчинене її підзахисним суспільно-небезпечне діяння не є злочином із посяганням на життя, жодна шкода життю чи здоров`ю співробітників поліції не завдана. Крім того, не встановлено, що у ОСОБА_8 такий стан, який потребує лікування саме у медичному закладі із суворим наглядом.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_8 та його законний представник не з`явилися, про час і місце судового розгляду були поінформовані належним чином, що підтвердила захисник ОСОБА_7 , заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , котра підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, за обставин, викладених в ухвалі суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження є обґрунтованим, і в апеляційній скарзі захисником не оскаржується.

Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта № 65 від 07.02.2023, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_8 на теперішній час мають місце клінічні ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії (F20.0 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час показане поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

За змістом ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Частиною п`ятою статі 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

У пункті 15 постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

При визначенні ОСОБА_8 виду і міри медичного характеру, місцевий суд урахував характер душевного захворювання останнього, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_8 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, що відноситься до категорії нетяжких; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; довідку КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» № 2180 від 25.11.2022, згідно якої ОСОБА_8 звертається за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ з 16.04.2020 з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів та стимуляторів, синдром залежності; довідку КНП ЧОПНЛ № 32-08/932 від 28.11.2022, згідно якої ОСОБА_8 тричі лікувався в ЧОПНЛ у 2020-2022 роках, востаннє з 10.08.2022 по 20.10.2022, діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг»; «Психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю, канабіноїдів. Синдром залежності; та дійшов правильного висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Тому колегія суддів у даному конкретному випадку погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 становить суспільну небезпеку, а тому застосування до нього примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом є необхідним та достатнім заходом медичного характеру.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, місцевим судом враховані, а тому доводи про суворість примусового заходу медичного характеру не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4