Справа № 331/1401/23
Провадження № 1-кп/331/351/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001148 від 01.12.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербаки Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

-02.12.2004 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням терміном 3 роки;

-05.12.2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ст. ст. 69, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.10.2010 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

-29.04.2022 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 1 рік. Вирок набрав законної сили 31.05.2022 року,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України

I. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не встав, належних висновків не зробив та під час іспитового строку вчинив новий корисливий злочин на території Олександрівського району міста Запоріжжя за наступних обставин.

1.1.30.11.2022 року, приблизно о 08-10 годин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зайшов у торгове приміщення продуктового магазину «Петриківка», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в ньому працює на посаді продавця знайома йому ОСОБА_6 .. Після цього, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка він звернувся до ОСОБА_6 та попросив у останньої належний їй мобільний телефон SAMSUNG A315F/DS 4/64 Gb в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ 2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку експерта складає 4375 гривень 00 копійок, який вона добровільно передала ОСОБА_4 , та користуючись тим, що ОСОБА_6 не слідкує за ним, вийшов з приміщення магазину та зник з місця вчинення злочину разом із викраденим ним майном, спричинивши таким чином ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4375 гривень 00 копійок. У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

1.2. 20.12.2022 року, приблизно о 13-00 годин, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зустрівся із раніше йому знайомим ОСОБА_7 , після чого, перебуваючи в одному з дворів по вул. Фортечна в м. Запоріжжя, неподалік від трамвайних шляхів, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка звернувся до ОСОБА_7 та попросив у останнього належний йому мобільний телефон ZTE BLADE A51 2/32 Gb в корпусі сірого кольору, ІМЕ 1: НОМЕР_3 , ІМЕ 2: НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку експерта від 25.02.2023 №987 складає 3299,20 гривень який ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_4 .. Після цього ОСОБА_4 , користуючись тим, що ОСОБА_7 , довіряючи йому не слідкує за ним, вийшов з двору та зник з місця вчинення злочину разом із викраденим ним майном, спричинивши таким чином ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3299,20 гривень.

ІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Пояснив, що потерпілу ОСОБА_6 він знав, оскільки його сестра працювала із нею у сусідньому кіоску, і він часто допомагав сестрі, де і познайомився з потерпілою. У той день, йому дуже потрібні були грошові кошти, щоб віддати борг. Тому він прийшов за місцем роботи потерпілої рано вранці, попросив у ОСОБА_6 телефон, під приводом щоб зателефонувати, оскільки розумів, що вона йому може дати телефон у зв`язку із особистим знайомством. Вийшов із кіоску, та відразу відніс телефон у район «Стометрівки», де заклав. Телефонувати нікому він не збирався, телефон взяв у ОСОБА_6 для того щоб закласти чи продати, скільки йому потрібні були гроші. Через декілька днів сестра обвинуваченого викупила телефон потерпілої та повернула їй.

Також пояснив, що із потерпілим ОСОБА_8 вони були знайомі. У той день він запропонував потерпілому підзаробити грошей допомоги літній жінці перенести речі. Для цього вони зустрілися у районі перехрестя вулиць Фортечної та Поштоваої у м. Запоріжжі. Однак дізналися, що у той день їх допомога не потрібна. Під приводом здійснити телефонний дзвінок ОСОБА_4 попросив у потерпілого телефон, і пішов із ним у двір. Телефонувати нікому він не збирався, а хотів закласти телефон потерпілого, оскільки йому потрібні були грошові кошти. Пройшовши через двір він відразу поїхав у бік ринку «Анголенко», де заклав телефон, і гроші витратив на власні потреби. Після того, як йому зателефонували співробітники поліції, поросив у сестри гроші, викупив телефон і повернув його потерпілому у відділі поліції

Зазначив, що щиро кається, вчинив дуже погано, однак матеріальної шкоди від його дій потерпілим не завдано, просить призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі. Розуміє що вчинив злочин під час звільнення від відбування покарання із випробуванням.

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, той факт, що вину він визнав і щиро розкаявся, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та призначити йому мінімальне покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

ІІІ. Позиція потерпілого.

У судове засідання потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили призначити покарання на розсуд суду.

З огляду на те, що потерпілі належним чином повідомлялись судом про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілих.

ІV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів на підтвердження обвинувачення, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), за двома епізодами, що мали місце 30.11.2022 року де потерпілою є ОСОБА_6 та 20.12.2022 року, де потерпілим є ОСОБА_7 , що передбачено ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлених органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є нетяжкими кримінальними правопорушеннями.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не має місце реєстрації, однак має місце проживання, неодружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, проживає із матір`ю, яку доглядає, раніше засуджений, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до нетяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд не встановив.

Прокурор у судовому засіданні просила призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2022 року та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років п`яти місяців позбавлення волі

Сторона захисту у судовому засіданні просила призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Санкцією частини другої ст. 190 КК України передбачені чотири види покарання, а саме, штраф, виправні роботи, обмеження та позбавлення волі. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, наявність судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, матеріали, які характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено 29.04.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточна міра покарання підлягає призначенню із застосуванням положень ст. 71 та 72 КК України шляхом часткового приєднання покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до покарання, призначеного за цим вироком.

Суд зважає на той факт, що обвинуваченим не виконані умови звільнення від відбування покарання, визначені вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2022, оскільки ним було вчинене інше кримінальне правопорушення, а тому звільнення від відбування покарання за призначеним за сукупністю вироків покаранням є неможливим.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати віднести за рахунок держави

Цивільні позови по справі не заявлені.

Прокурором під час розгляду кримінального провадження до видалення суду до нарадчої кімнати клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не заявлялося, у зв`язку із чим, судом не вирішувалося питання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374, КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання призначене вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2022 року та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці

Строк відбування покарання рахувати з дати фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

-мобільний телефон SAMSUNG A315F/DS 4/64 Gb в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ 2: НОМЕР_2 , переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання залишити потерпілій за належністю.

-мобільний телефон ZTE BLADE A51 2/32 Gb в корпусі сірого кольору, ІМЕ 1: НОМЕР_3 , ІМЕ 2: НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому за належністю

-ДВД диск, із відеозаписом подій у приміщенні магазину «Петриківка» - залишити у матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№0001148 від 01.12.2022 року

Судові витрати на проведення експертиз у сумі 955 грн. 08 копійок віднести за рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1