Провадження № 1-кп/638/1688/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000660 від 29 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Караганда, Казахстан, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

16 квітня 1999 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17 ч.2 ст. 140, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

30 січня 2002 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

12 лютого 2003 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

17 січня 2006 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ст.395, ч.1 ст.309, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік.

03 квітня 2008 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ст.395 КК України до арешту на строк 3 місяці.

19 травня 2009 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки.

12 червня 2009 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки.

27 лютого 2012 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

24 квітня 2014 року Ленінським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільнений 30 жовтня 2017 року

19 квітня 2019 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

27 липня 2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (замінено на 60 годин громадських робіт ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023) ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харків від 27.07.2022 року . ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке було замінено на покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харків від 18.05.2023 року

20 липня 2023 року ОСОБА_3 прибув до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому були роз?яснені умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідки їх невиконання згідно ст. 40 КВК України, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Про умови відбування покарання 20.07.2023 року ОСОБА_3 був ознайомлений під розпис фахівцем Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Того ж дня, фахівцем Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було ознайомлено засудженого гр. ОСОБА_3 під розпис про його направлення до відбування покарання у виді 60 (шістдесят) годин з 24.07.2023 року до ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Однак, починаючи з 24.07.2023 по 03.08.2023 гр. ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, систематично невиконуючи встановлені обов?язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання, більше двох разів протягом місяця не виходив на громадські роботи без поважних причин.

У зв?язку з чим уповноваженої особою Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та повторно роз?яснені умови відбування покарання.

Надалі, у період часу з 04.08.2023 по 25.08.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, систематично невиконуючи встановлені обов?язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання, більше двох разів протягом місяця не виходив на громадські роботи без поважних причин.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч.2 ст.389 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від покарання у виді громадських робіт, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , з повною загальною середньою освітою, тимчасово непрацюючий, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимогст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладене відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, санкція ч.2 ст. 389 КК України передбачає такі види покарання: арешт або обмеження волі.

На думку суду, обвинуваченому ОСОБА_3 , варто призначити покарання у виді арешту.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харків від 27.07.2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке було замінено на покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харків від 18.05.2023 року.

Тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання обвинуваченому застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за поставленим Вироком Дзержинського районного суду м. Харків від 27.07.2022 року, з врахуванням Ухвали Дзержинського районного суду м. Харків від 18.05.2023 року за правилами складення покарань, передбачених в ст. 72 КК України, та остаточно призначити покарання у виді арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 66, 67, 71,72, 389 КК України, ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

У відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складення покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.07.2022 року, з врахуванням Ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2023 року, за правилами складання покарань, передбачених ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 6 (шість) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1