У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/590/23 № 1-кс/610/318/2023
м. Балаклія29 вересня 2023 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

прокурора: ОСОБА_2 ,

підозрюваної: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 (відеоконференція),

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000710 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованої: АДРЕСА_1 ; жительки: АДРЕСА_2 ; громадянки України; з освітою 5 класів; офіційно не працевлаштовано ї; незаміжньої; раніше судимої:

16.01.2019 Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 р. 8 міс. позбавлення волі, звільнена 06.04.2023 після відбуття покарання,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано повідомленням про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

oпереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

oнезаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні;

oвчинити інше кримінальне правопорушення.

Завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою 03.10.2023 перешкоджає не завершення призначених експертиз.

Прокурор клопотання підтримав із наведених у ньому підстав.

Підозрювана і її захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000710 від 05.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

06.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

«05.08.2023 близько 17:30 громадянка ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно та протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в ході сварки, тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно нанесла один удар ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в область черевної порожнини, чим спричинила останній колото-різане проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням тонкої та товстої кишки. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою загрози життя (п. 2.1.3.І "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року)».

Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 07.08.2023 до підозрюваної ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме по 22.10 годину 03 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави (а.с. 40).

Постановою керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області від 26.09.2023 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 06.11.2023 (а.с. 92-94).

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується:

1)даними протоколу огляду місця події від 05.08.2023, проведеного за добровільної згоди ОСОБА_8 у період часу з 19.00 год до 20.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено фрагмент шпалери зі слідами речовини бурого кольору, кофту жіночу сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та слідом порізу в нижній частині, змиви з поверхні плінтусу, змиви з поверхні підлоги, кухонний ніж, кухонні ножі в кількості 12 (дванадцяти) штук;

2)даними протоколу огляду місця події від 05.08.2023, проведеного за добровільної згоди ОСОБА_8 у період часу з 22.36 год до 22.42 год за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено кухонний ніж з коричневою рукояткою та змив з рукоятки кухонного ножа;

3)даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що з 2019 року вона відбувала покарання у колонії разом з ОСОБА_3 , яка після звільнення з місць позбавлення волі приїхала до неї, де згодом познайомилася зі свідком ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де через деякий час вони почали мешкати всі разом. Так, перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, 05.08.2023 близько 17:00 год під час розпивання спиртних напоїв між нею та ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 спочатку вдарила її кулаком правої руки в область обличчя, а після цього, стоячи навпроти неї, схопивши її лівою рукою за волосся, нанесла один удар кухонним ножом в область черевної порожнини. Від даного удару вона відчула різкий біль та відразу пішла кров. Після чого вийшла на подвір`я, щоб подихати свіжим повітрям, але їй стало погано та вона попрохала ОСОБА_8 викликати швидку медичну допомогу та лягла на ліжко. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та її було госпіталізовано до Балаклійської лікарні;

4)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що знає ОСОБА_3 , з якою познайомився 10.04.2023. Вона попрохала його пожити у нього, оскільки звільнилася з місця відбування покарання, а місце її колишнього проживання на даний час перебуває під окупацією. Тому він пустив її жити до себе, а потім пустив до себе жити за проханням ОСОБА_3 і її подругу ОСОБА_7 . Так, перебуваючи в себе в квартирі, 05.08.2023 близько 17:30 год він став свідком конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які перебували вдвох в іншій кімнаті. Після чого до його кімнати зайшла ОСОБА_3 та повідомила, що нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді удару ножом в брюшну область та попрохала викликати швидку медичну допомогу. Зайшовши до кімнати він побачив, що з правого боку за дверима, обпершись спиною об стінку, в напівзігнутому вигляді, тримаючись руками за правий бік, на підлозі сиділа ОСОБА_7 , яка була одягнута в сіру футболку з капюшоном та чорні штани. Після чого він викликав швидку медичну допомогу;

5)даними довідки КНП БМР ХО «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 05.08.2023, згідно якої у ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: колото-різане проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням тонкої та товстої кишки;

6)даними протоколу затримання ОСОБА_3 від 06.08.2023 в порядку ст. 208 КПК України 05.08.2023 о 22.10 год, в ході якого проведено особистий обшук затриманої ОСОБА_3 та вилучено: футболку безрукавку чорного кольору з синіми смугами, шорти блакитного кольору, кросівки фіолетового кольору;

7)даними протоколу слідчого експерименту від 06.08.2023, проведеного зі свідком ОСОБА_8 , в ході якого свідок відобразив події, що відбувались 05.08.2023 близько 17.30 год за адресою: АДРЕСА_2 , а саме як з правого боку за дверима, обпершись спиною об стінку, в напівзігнутому вигляді, тримаючись руками за правий бік, на підлозі сиділа ОСОБА_7 ;

8)даними протоколу слідчого експерименту від 06.08.2023 за участю підозрюваної ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого підозрювана на безпосередньому місці події, визнаючи провину та розуміючи наслідки вчиненого нею діяння, добровільно пояснила та детально показала у хронологічному порядку всі вчинені нею дії, внаслідок яких потерпілій ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження;

9)даними протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_3 яка пояснила, що вона тимчасово мешкала разом з потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Так, 05.08.2023 близько 17:00 год, перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та нею виникла сварка, в ході якої вона схопила потерпілу за футболку з лівого боку, в цей момент ОСОБА_7 знаходилась по відношенню до неї спиною, повернула її до себе обличчям та вдарила кухонним ножом з рукояткою коричневого кольору, який вона в цей час тримала в правій руці, в область живота. Після чого вона одразу пішла до кімнати, де перебував ОСОБА_8 , та повідомила його про те, що нанесла удар кухонним ножом в живіт ОСОБА_7 ;

10)даними слідчого експерименту від 01.09.2023 за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого потерпіла на безпосередньому місці події, добровільно пояснила та детально показала у хронологічному порядку всі вчинені дії, внаслідок яких їй завдано тілесні ушкодження ОСОБА_3 ;

11)даними висновку експерта №12-14/75-БЛ/23 від 14.09.2023, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 колото-різане проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням тонкої та товстої кишки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень;

12)даними висновку експерта №12-14/6-БЛ/23 від 14.09.2023, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 колото-різане проникаюче поранення передньої черевної стінки з пораненням тонкої та товстої кишки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яке могло утворитись за обставин вказаних в протоколі слідчого експерименту від 01.09.2023 за її участю;

13)даними висновку експерта №14/1714-Дм/23 від 23.08.2023, згідно якого на майці, вилученої у ОСОБА_3 , в ході затримання, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілої ОСОБА_7 , не виключається.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суттєвим є той фактор, що про підозру ОСОБА_3 повідомлено лише 06.08.2023, що стало початком притягнення її до кримінальної відповідальності, тому ризик втечі фактично виник лише з цієї дати і в подальшому лише збільшується внаслідок наближення моменту можливого призначення передбаченого суворого покарання.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідка у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

Оскільки ОСОБА_3 вже має кримінальний досвід внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності, відбувала реальне покарання у виді позбавлення волі, звідки нещодавно звільнилась, після чого знову вчинила нове кримінальне правопорушення, що може свідчити про її виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання безповоротно відмовитись від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення та перевиховання, тому є обґрунтований підвищений ризик вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 має освіту 5 класів, офіційно не працевлаштована, незаміжня, раніше судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а це тяжкий злочин, в сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час, на ґрунті пияцтва, цей злочин є надзвичайно небезпечним, адже людина, її життя, здоров`я, честь і гідність та безпека належать до найвищих соціальних цінностей, що може свідчити про підвищену суспільну небезпеку останньої.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Інші позитивні дані про особу підозрюваної цього висновку не спростовують. Не надано доказів того, що за станом здоров`я підозрювана не може утримуватись під вартою або у тих умовах, за потреби, їй не може бути надана кваліфікована медична допомога.

Продовження строку тримання під вартою необхідно для забезпечення здійснення досудового розслідування, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Слідчим призначено ряд експертиз, висновки яких досі не отримані.

Певного часу потребують і процесуальні та технічні дії по завершенню досудового розслідування та наданню доступу до матеріалів досудового розслідування, складанню обвинувального акта.

Ці обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на сьогоднішній час не встановлено.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 182-183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з огляду на те, що інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосування застави не вбачається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-201 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Підозрюваній ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

3.Встановити строк дії ухвали до 03 листопада 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1