Провадження по справі № 1-кп/752/1384/24
В И Р О К

іменем України

"12" лютого 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, данні про яке 15.06.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001645, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, офіційно непрацевлаштованного, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, який не має у на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб, який проживає за місем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

встановив:

31.10.2012 ОСОБА_3 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом «РТЦК та СП») та відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зараховано в запас для комплектування Збройних Сил України .

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час. Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року оголошено загальну мобілізацію та призов на військову службу у Збройні Сили України. З урахуванням вимоги ст.1 Закону України «Про оборону» та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 24.02.2022 і на момент розгляду справи в Україні діє особливий період.

04.05.2023 військовозобов`язаний ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних, 18.05.2023 пройшов військово-лікарську комісію та рішенням ВЛК Голосіївського районного у місті Києві ТЦКСП №1400 визнаний придатним до військової служби. Відстрочок від призову по загальній мобілізації, згідно положень чинного законодавства України не мав.

У той же день о 13 год. 40 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_3 отримав бойову повістку про прибуття 01 червня 2023 року на 7 год. до пункту відправки в команду № НОМЕР_2 . Крім того, йому було повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації.

Між тим, 01.06.2023 о 7 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим порушив вимоги ст.65 Конституції України, ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022.

Таким чином, ОСОБА_3 , ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Надав показання суду, за змістом яких зазначив, що він мав намір працевлаштуватися, тому 04.05.2023 прибув до Голосіївського РТЦК для уточнення військово-облікових даних. Між тим, його направили до військово-лікарської комісії, за наслідками проходження якої він був призваний годним для несення військової служби та йому вручили бойову повістку на 01.06.2023.

Але у визначений час він по повістці не з`явився. Коли проходив комісію, зрозумів, що два місяці замало для підготовки, оскілки до цього він не мав ніякої практики, у армії не служив. Він вирішив, що буде більш корисним, якщо залишиться працювати, а не на військовій службі. Будь-яких інших причин нез`явлення за повісткою він не мав.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин; сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Суд вважає, що показання обвинуваченого відповідають обставинам, які вказані в обвинувальному акті, тому дають суду підстави дійти висновку про існування обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_3 винуватості.

Суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, є доведеною на підставі його показань.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, зі слів працює неофіційно електромонтажником, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 366 КК України у виді позбавлення волі.

Між тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який судимостей немає, не обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, у сукупністю з відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується із стороною обвинувачення, яке було заявлено у судових дебатах, та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладанням раду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не оббирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три)роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1