ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019 (далі - Кримінальне провадження), шляхом зменшення розміру застави, у якому також просив повернути заставодавцям грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_5 (далі - Клопотання).

Клопотання мотивовано тим, що ризики, існування яких стало підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, відсутні з огляду на факт проходження наразі підозрюваним військової служби, та те, що строк дії процесуальних обов`язків, покладених на підставі ухвали слідчого судді на ОСОБА_5 у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, закінчився, продовжений не був, оскільки сторона обвинувачення з відповідним клопотанням не зверталася, зі свого боку, підозрюваний під час досудового розслідування виявляв належну процесуальну поведінку, в рамках іншого кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019 до нього застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 3 000 712 грн., який діє і по сьогоднішній день. Відповідні обставини у своєї сукупності, з огляду на стадію Кримінального провадження - завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування за ст. 290 КПК України, на думку сторони захисту свідчать про необхідність зменшити суму застави з 13 420 000 грн. до 214 720 грн., та повернути частину суми, на яку зменшено заставу, заставодавцям, які неодноразово зверталися до підозрюваного із заявами про повернення грошових коштів через сплив значного часу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники - адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали Клопотання та просили Клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні Клопотання з огляду на те, що визначений розмір застави не є непомірним для підозрюваного, саме такий розмір забезпечує належну поведінку підозрюваного, продовжують існувати ризики, встановлені при застосуванні запобіжного заходу. Зазначив, що підозрюваний виїжджав закордон, однак його повернення на територію України забезпечено саме визначеним розміром застави. Вказав, що з огляду на стадію Кримінального провадження - завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування за ст. 290 КПК України, ризик впливу на свідків та інших учасників Кримінального провадження збільшився.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши Клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, дана стаття надає підозрюваному можливість подати клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, або про скасування чи зміну процесуальних обов`язків, які на нього покладені ухвалою слідчого судді, суду у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, або про зміну способу їх виконання.

Нормами чинного КПК України не передбачена можливість підозрюваного клопотати перед слідчим суддею про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення суми застави.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема, з метою забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд Клопотання в порядку ст. 201 КПК України.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.

У межах Кримінального провадження 29.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України. 28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2,4 ст.358, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 09.02.2023 у справі № 991/738/23 відмовлено у задоволенні клопотання детектива про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 13 420 000 гривень, покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 09.04.2023 (далі - Ухвала).

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21.02.2023 скасовано Ухвалу, постановлену нову ухвалу, якою застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 квітня 2023 року, визначено розмір застави у сумі 13 420 000 грн., у разі внесення якої покладено на підозрюваного ряд додаткових процесуальних обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 21.04.2023.

На виконання вказаної ухвали за підозрюваного було внесено заставу у сумі 13 420 000 грн., у зв`язку з цим його звільнено з-під варти, а отже ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

30.06.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування Кримінального провадження та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення перевірялася слідчим суддею під час вирішення питання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду під час постановлення ухвали від 21.02.2023, у результаті чого колегія суддів погодилася з висновками слідчого судді щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

У Клопотанні сторона захисту, обґрунтовуючи необхідність зменшити розмір застави, посилається на відсутність встановлених під час застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризиків.

Перевіряючи факт продовження існування ризиків, встановлених під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочини за ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України, у яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на значний строк). Відповідний ризик є актуальним на будь-якій стадії Кримінального провадження.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний неодноразово здійснював виїзди за кордон під час дії на території України воєнного стану. Так, наразі він проходить військову службу, з вересня 2023 призначений офіцером відділу Адміністрації Держспецтрансслужби. В ході виконання своїх обов`язків у листопаді 2023 року перебував у відрядженні закордоном, після чого підозрюваний повернувся на територію України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що у зв`язку із проходженням військової служби у майбутньому також очікуються за його участі відрядження за кордон.

Строк дії покладених на підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків у Кримінальному провадженні, який закінчився у квітні 2023 року, продовжений не був. Крім того, в іншому кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019, де він також є підозрюваним і відносно нього діє запобіжний захід у виді застави, додаткових процесуальних обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України на нього наразі не покладено (строк дії покладених обов`язків закінчився у серпні 2023 року).

Таким чином, ОСОБА_5 має можливість виїзду за межі території України в умовах дії воєнного стану та заборони на виїзд чоловікам призовного віку. З урахуванням того, що наразі на ОСОБА_5 не покладено додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а отже останній має можливість безперешкодно здійснювати перетин державного кордону України.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у Кримінальному провадженні, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обіймав посаду генерального директора ДП «СЕТАМ», у тому числі, під час вчинення інкримінованих йому дій, що свідчить про набуття ним в силу здійснення ним професійної діяльності тісних зв`язків з керівництвом та посадовими особами державної влади. Крім того, багато свідків у Кримінальному провадженні є колишніми колегами та підлеглими ОСОБА_5 .

Показання свідків, як і показання інших підозрюваних, у співучасті з якими ОСОБА_5 інкримінується вчинення ним злочинів, у Кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою змінити свої показання у подальшому в суді для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

При цьому, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

За такого, ризик незаконно впливати на свідків у Кримінальному провадженні продовжує існувати.

Щодо інших ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_5 стійких ділових та дружніх зв`язків в силу своєї професійної діяльності з особами, які займають керівні посади в органах державної влади, а також з іншими особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, можливість здійснення ОСОБА_5 координаційних дій з іншими підозрюваними та свідками, в тому числі з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідування, характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень, які вказують про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 , що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, наявність у нього статусу підозрюваного у іншому кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019, а відтак дає підстави вважати, що вищевказані ризики продовжують існувати.

Разом з тим, з огляду на стадію Кримінального провадження - завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування за ст. 290 КПК України, відсутність нових відомостей, які б підтверджували факт намагання підозрюваним вчинити зазначені дії, вказані ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є мінімальними.

Сторона захисту у Клопотанні та в судовому засіданні не навела достатніх доводів на спростування вищевказаних ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у відповідності до положень ст. 42 КПК України, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

У даному випадку йде мова про забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка набула певного процесуального статусу у Кримінальному провадженні, - підозрюваного ОСОБА_5 .

Як вже зазначалося, у ході судового розгляду встановлено, що строк дії покладених на ОСОБА_5 додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням до нього застави не продовжувався (відповідне клопотання органом досудового розслідування до слідчого судді не подавалося).

При цьому, ОСОБА_5 має можливість вільно пересуватися територією України, в силу виконання ним своїх обов`язків під час проходження ним військової служби має можливість виїжджати закордон у відрядження, документи, які дають йому право виїзду закордон, перебувають у його володінні, отже застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави не є надмірним обтяженням для ОСОБА_5 , не створює жодних перешкод для здійснення ним будь-якої діяльності, у тому числі, для проходження ним військової служби.

Так, додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_5 не покладені, документи, які дають йому право виїзду закордон, не вилучалися, обов`язок повідомляти слідчого/прокурора чи суд про зміну місця свого проживання чи місця роботи відсутній, що свідчить про можливість підозрюваного безперешкодно залишати територію України, а тому, з огляду на стадію Кримінального провадження (завершення досудового розслідування та відкриття стороні захисту матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, після ознайомлення з якими прокурор зобов`язаний здійснити одну з процесуальних дій згідно ч. 2 ст. 283 КПК України, зокрема, звернутися до суду з обвинувальним актом) та міру покарання, що може бути призначене судом у разі направлення стороною обвинувачення обвинувального акту та визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжкого та тяжких корупційних злочинів (позбавлення волі на значний строк) існує ризик того, що ОСОБА_5 може виїхати закордон на підставі наказу про відрядження, які за словами підозрюваного плануються у майбутньому, та на територію України не повернутися.

Таким чином, застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави саме у визначеному розмірі наразі є єдиним стримуючим засобом, який забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволяє в існуючих умовах запобігти встановленим ризикам.

Не звернення сторони обвинувачення з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_5 не є доказом того, що ризики, встановлені під час застосування відносно нього запобіжного заходу, відсутні, не свідчить про наявність підстав для зменшення розміру застави.

Адже, у відповідності до положень ст. 194 КПК України, про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить сам факт застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, а не покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи продовження строку дії таких обов`язків. Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави є діючим, оскільки прокурором було доведено, у тому числі, існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, інших підозрюваних у Кримінальному провадженні, перешкоджати Кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею на даний час відповідні ризики, хоча і зменшилися з часом, але продовжують існувати, що стороною захисту не спростовано.

З огляду на положення ч. 1 ст. 182, ч.ч. 4,5 ст. 194 КПК України саме застосований запобіжний захід у вигляді застави покликаний забезпечити виконання підозрюваним в першу чергу покладених на нього статтею 42 КПК України процесуальних обов`язків, а не обов`язків, визначених у ч. 5 ст. 194 КПК України. Оскільки, покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, можливо лише у випадку (1) застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, (2) доведення прокурором необхідності покладення на підозрюваного відповідних обов`язків. Тобто, за відсутності відповідних підстав у їх сукупності обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть взагалі не покладатися, а застосований запобіжний захід, зокрема, у вигляді застави буде діяти і без покладення цих обов`язків у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є додатковим стримуючим засобом від протиправної поведінки підозрюваного, а тому їх відсутність / не продовження строку дії таких обов`язків не є доказом того, що ризики, встановлені під час застосування відносно нього запобіжного заходу, відсутні, оскільки про існування одного з таких ризиків свідчить як раз таки діючий запобіжний захід у вигляді застави.

За ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути продовжені за клопотанням прокурора у разі необхідності. Відсутність ініціативи з боку сторони обвинувачення щодо продовження строку дії таких обов`язків свідчить про відсутність необхідності застосовувати відносно підозрюваного додаткових обмежень, а не про відсутність ризиків чи наявність підстав для зміни запобіжного заходу / зменшення розміру застави, оскільки таке рішення сторони обвинувачення обумовлене тим, що застосований запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування є достатнім і без додаткових засобів аби забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжких корупційних злочинів, та відносно нього наразі діє запобіжний захід у виді застави у розмірі 13 420 000 грн. З огляду на обставини кримінального правопорушення та розмір завданих злочином збитків, визначений розмір застави є обґрунтованим, відповідає принципу співрозмірності. Наразі застава саме у такому розмірі забезпечує виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які покладені на нього з моменту набуття ним статусу підозрюваного, та зменшує до мінімуму вищевказані ризик, що не буде забезпечено у випадку зменшення визначеного розміру застави.

При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваного, на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі є таким, що достатньою мірою гарантує належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у Кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Слідчий суддя враховує, що в рамках іншого кримінального провадження відносно підозрюваного діє запобіжний захід у виді застави у розмірі 2 684 000 грн. на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 03.08.2023 у справі № 991/6780/23, якою змінено застосований запобіжний захід у виді застави шляхом зменшення її розміру до вказаної суми).

Однак, ця обставина не свідчить про наявність підстав для зменшення розміру визначеного у Кримінальному провадженні розміру застави з урахуванням того, що для зміни запобіжного заходу вирішальним є наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, який за встановлених обставин наразі є високим з огляду на відсутність у підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків, строк дії яких закінчився в рамках двох кримінальних провадженнях, де ОСОБА_5 є підозрюваним, наявність можливостей перетинати кордон України в умовах воєнного стану.

У зв`язку із застосуванням відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави заставодавцями була внесена застава за підозрюваного у розмірі 13 420 000 грн. Факт внесення застави свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що вказані особи усвідомлювали наслідки прийнятого ними рішення щодо внесення саме такої суми застави за підозрюваного, зокрема, і те, що відповідна сума застави буде зберігатися на державному рахунку до моменту припинення дії такого запобіжного заходу, здійснювали такі дії добровільно та самостійно. Посилання наразі на факт звернення цих осіб до підозрюваного із заявами про повернення грошових коштів через сплив значного часу як на обставину, яка обумовлює необхідність зменшення розміру застави та повернення частини суми застави, не береться слідчим суддею до уваги, оскільки у відповідності до положень КПК України при вирішенні питання про зменшення розміру застави (як зміна запобіжного заходу) слідчий суддя має встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, та саме наявність/відсутність цих обставин впливає на те, чи будуть існувати підстави для зміни запобіжного заходу. Звернення із заявами про повернення грошових коштів, внесених в якості застави, не є підставою для її зменшення.

За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення розміру застави, і що запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі 13 420 000 грн. наразі є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оскільки запобіжний захід у виді застави у розмірі 13 420 000 грн. продовжує діяти, то підстави для повернення грошових коштів заставодавцям відсутні.

Керуючись статтями 177, 178, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7