Кримінальне провадження № 194/1564/23
Номер провадження 1-кп/194/161/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023 року за №0000399 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Густомой Луговського району Курської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в період часу з квітня 2023 року по червень 2023 року, встановити більш точного часу не вдалося, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістила на своїй сторінці « ОСОБА_6 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «(Внук вернулся с СВО к своему дедушке ветерану ВОВ # россия), («ПОЭТ ВОИНЫ...» От переднего края до последних границ городов Пока малых детишек стреляя, восхваляют сорвиголов. Окупант городов украинских... Да, я горд и почту за честь. Защищать всех родных и близких, коих наших городов не счесть! Я пришел из России великой, Самой щедрой и доброй страны. Нам пришлось стать народом безликим, чтоб безликими не были вы. И стою на земле своих предков. Я потомок Донских казаков. Пока вы, затянувши «не вмерла», забываете в память отцов. И готовы сжигать всех неверных, раз для Вас это новый джихад. Извини, не пойму уж, наверное. Невозможно такое принять. Да, путч мой - долина смерти. И зла на нем не убоюсь я. Сжал автомат. И не верьте, если скажут о том, что сдаюсь. Оккупант, хоть рожден был поэтом. И поэтому буду в строю. Оккупантом, идущем по свету, я поэтому в атаку иду.) ("ПРОСТИТЕ НАС РОДНЫЕ РОССИЯНЕ", Автор этого стихотворения Ирина Самарина, смелая поэтесса из Полтавы! "Простите нас, родные россияне, пока еще вращается Земля, Мы братьями Вам быть не перестали, Вас предала не Родина моя, Не люди, что на площадь выходили, Пытаясь наболевшее сказать, А те, кто нашу Родину купили, Купили, чтобы выгодно продать. Правители приходят и уходят, Кого-то помнят долго и добром, Но комом каждый президент выходит, Как первый блин, в моем краю родном, Нас ссорили с экранов и смеялись, Что разругались братья в пух и прах, Но верим, мы в душе людьми остались, И понесем друг друга на руках; Когда из нас кого-то ранят в спину, Не будем о гражданстве вспоминать, Я верю, что не может Украина На братские народы наплевать. Простите нас, что Вас не пропускаем На собственных границах как врагов, Простите, что каналам доверяем, Где нас считают всех за дураков, Показывают войны, истерию, И получают в долларах паек, Но нету Украины без России, Как без ключа, не нужен и замок. Мы все - одна семья, пусть разругались, Но ссоры ведь случаются в семье.)», що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави- агресора збройних формувань держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В подальшому, в період часу з 08:41 години по 09:05 годину 30.09.2023 року співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон «РОСО» в корпусі жовтого кольору за допомогою якого ОСОБА_3 розповсюджувала дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора до співпраці з державою-агресором та збройними формуваннями держави-агресора до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 10.10.2023 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме у публічному запереченні здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора до співпраці з державою-агресором та збройними формуваннями держави-агресора до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавленням права обіймати будь-які посади та займатись будь-якою діяльністю у юридичних особах приватного права на строк 10 років.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено до кримінальних проступків, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталась.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченої, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, заміжня, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

В якості обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваною ОСОБА_3 , укладеної за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 10.10.2023 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023 року за №0000399 (провадження № 1-кп/194/161/23) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади та займатись будь-якою діяльністю у юридичних особах приватного права на строк 10 років.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон «Росо», в корпусі жовтого кольору, який зданий на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №0010764) конфіскувати в дохід держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1