ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7085/23

Номер провадження 1-кп/495/599/2023

07 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальні провадження внесені в ЄРДР № 0000645 від 30.05.2023 року, ЄРДР № 0000822 від 17.07.2023 року, ЄРДР № 0000876 від 01.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Білгород-Дністровський, Одеська область, громадянки України, з повною середньою освітою, не одружена, на утриманні перебувають неповнолітні діти, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 65/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією збройних сил російської федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 02.05.2023 року за № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 годин 20.05.2023 строком на 90 діб (до 18 серпня 2023 року). Законом України від 02.05.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

27 травня 2023 року близько 12:30 години, більш точний час встановити не представилось можливим, у ОСОБА_7 , яка перебуваючи на сходовому майданчику у під`їзді АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 27 травня 2023 року о 12:34 годині, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер для оточуючих, шляхом підбору ключа, проникла до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де, в одній із кімнат таємно викрала швейну машинку марки «Pfaff Hobby 1032», білого кольору вартістю 2760 гривень та фен марки «Babyliss» рожевого кольору, вартістю 950 гривень.

Після цього, ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинула і розпорядилася майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3710 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 65/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією збройних сил російської федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 02.05.2023 року за № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 годин 20.05.2023 строком на 90 діб (до 18 серпня 2023 року). Законом України від 02.05.2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Також, 27 травня 2023 року близько 12:30 годин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , зайшла через відкриті вхідні двері до під`їзду № 2 багатоквартирного дев`ятиповерхового будинку, який розташований по АДРЕСА_4 , де знаходячись на сходовій площадці у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, в період часу з 27.05.2023 року по 14.07.2023 року, шляхом підбору ключа, проникала до квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно здійснила крадіжку побутової техніки, а саме пральної машинки марки «HANSA WHB 8381», вартість якої становить 4200 гривень та електричний чайник Delfa DKG -488, вартістю 250 гривень, після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_8 майнову шкоду на встановлену загальну суму 4 450 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Усвідомлюючи та розуміючи про об`явлення воєнного стану на території України, який введено 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 та наразі продовжено Указом Президента від 02.05.2023 року, до 18 серпня 2023 року, ОСОБА_7 у невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці, розробила відповідний злочинний план, ціль якого спрямована на крадіжку чужого майна на території міста Білгород-Дністровський Одеської області з метою особистого збагачення, виявивши намір використати умови воєнного стану для отримання можливості наживи за рахунок розкрадання чужого майна - майна фізичних осіб, розраховуючи при цьому на погіршення стану охорони громадського порядку, прав, свобод та майна громадян правоохоронними органами внаслідок необхідності зосередження основних сил та засобів для відсічі збройної агресії збройних сил РФ та недопущення порушення територіальної цілісності та недоторканості України, а також на наявність порушення звичайного укладу життя громадян, нормального функціонування підприємств, установ та організацій у зв`язку із виниклою небезпекою внаслідок збройної агресії та загрози ракетних обстрілів на території Білгород-Дністровського району Одеській області.

Реалізуючи свій злочинний план, 05.07.2023 року близько 15:00 год. більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, з метою викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, незаконно проникла до квартири АДРЕСА_6 , де з приміщення квартири таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме пральну машину LG F1081 ND; c/н НОМЕР_1 , вартістю 5233 гривні.

В подальшому ОСОБА_3 з місця події зникла, отримавши можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилася з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що дійсно вона вчинила дані злочини, щиро розкаялася та вину визнала у повному обсязі.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 просила визнати ОСОБА_3 виною та призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачена не розкаялась, неодноразово вчиняла кримінальні правопорушення та не відшкодувала матеріальні збитки.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_9 не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив обвинувачену ОСОБА_3 суворо покарати та задовольнити його цивільний позов.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_3 у скоєні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та кваліфікує їх за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутих проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінальних обвинувачень, суд вважає необхідним призначити їй покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинила три епізоди тяжких злочинів в умовах воєнного стану, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно не працевлаштована, стабільного заробітку не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, незаміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які відповідно до Наказу служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради від 20.07.2023 року №42 тимчасово влаштовані до сім`ї бабусі ОСОБА_10 . В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває ще один обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 . Вказане свідчить, що належних висновків обвинувачена для себе не зробила та на шлях виправлення ставати не бажає, оскільки на момент затримання не працювала та власного стабільного доходу не має. Разом з цим, встановлені судом обставини переконують суд у тому, що призначення покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів, тому суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме її меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України суд призначає покарання обвинуваченій за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, нарішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1912 грн. за проведення судової трасологіної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/116-23/9640-Д від 14.06.2023 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 2390 грн. за проведення судової трасологіної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/116-23/12198-Д від 26.07.2023 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 280 грн. на залучення судового експерта ОСОБА_11 у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи №4249/23 від 24.07.2023 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 260 грн. на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирішуючи заявлені в провадженні цивільні позови, суд приходить до висновку.

Потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_6 - 30970 гривень 00 копійок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Розмір матеріальної шкоди позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 викрала майно яке належить їй, а саме швейну машинку марки «Pfaff Hobby 1032», білого кольору вартістю 6000 гривень, професійний фен марки «Babyliss» рожевого кольору, вартістю 4050 гривень, золоті ексклюзивні прикраси, які є семінарськими наградами від Мері Кей загальною вартістю 8500 гривень, колекційну запальничку золотистого кольору вартістю 550 гривень, професійний паяльник для дорогоцінних металів виробництва Швеції вартістю 3800 гривень, косметичні засоби Мері Кей нові в упакуванні вартістю 2300 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала цивільний позов частково, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3710 гривень.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.3постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд, приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова, шкода, завдана неправомірними, діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, з досліджених судом фактичних обставин кримінального провадження, в межах пред`явленого обвинувачення, встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 було завдано шкоду на суму 3710 грн.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п.5постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення.

Визначаючи суму завданих матеріальних збитків позивач виходив з власних міркувань, при цьому не надавши будь-якого обґрунтованого розрахунку завданих збитків. Сума матеріальних збитків у розмірі 30970 грн. не підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами. Крім того вартість викраденого майна, яка зазначена потерпілою в цивільному позові не підтверджена жодним документом (квитанцією).

Матеріали справи не містять жодних доказів, що ОСОБА_3 було завдано потерпілій матеріальної шкоди у розмірі 30970 грн.

З обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 3710 грн., оскільки саме такий розмір шкоди охоплюється обсягом пред`явленого обвинувачення та знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, потерпілим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_9 , 5233 гривень відшкодування матеріальної шкоди.

Розмір майнової шкоди позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 викрала майно яке належить йому, а саме пральну машину LG F1081 ND: с/н 2631 вартістю 5233 гривні.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди визнала повністю.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 5233 гривень 00 копійок, та вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України необхідно скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2023 року у справі №495/7568/23 (1-кс/495/1548/2023) на пральну машинку марки «HANSA» WHB 8381 білого кольору та наклеєно на неї наліпку з пояснювальним текстом.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити її покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України: у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України: у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України: у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженій ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченої, тобто з 25.07.2023 року.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 у виді позбавлення волі залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1912 грн. за проведення судової трасологіної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/116-23/9640-Д від 14.06.2023 року.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 2390 грн. за проведення судової трасологіної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №СЕ-19/116-23/12198-Д від 26.07.2023 року.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 280 грн. на залучення судового експерта ОСОБА_11 у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи №4249/23 від 24.07.2023 року.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 260 грн. на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду в сумі 3 710 гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5233 гривень 00 копійок - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 5233 гривень 00 копійок.

Речові докази: лазерний диск «ALERUS» 4.7 GB/120 min, 16 х, лазерний диск «ALERUS» DVD-R 4.7 GB/120 min, лазерний диск «ALERUS» DVD-R 4.7 GB/120 min - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: лазерний диск «ALERUS» DVD-R 4.7 GB/120 min, який вилучений у КП «Асорті» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: електричний чайник «Delfa DKG-488», який залишений на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому.

Речовий доказ: пральна машинка марки «HANSA» WHB 8381 білого кольору, яка залишена на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Nokia imei: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , який залишений на зберігання ОСОБА_12 - залишити останньому.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2023 року у справі №495/7568/23 (1-кс/495/1548/2023) на пральну машинку марки «HANSA» WHB 8381 білого кольору та наклеєно на неї наліпку з пояснювальним текстом.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1