Справа № 442/7617/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1210/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Акцентує, що під час судового розгляду кримінального провадження давав щирі свідчення, не намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин і уклав з прокурором угоду про визнання винуватості.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що своєю поведінкою він не довів, що став на шлях виправлення не відповідають фактичним обставинам справи.

Наголошує, що відбув більшу частину строку призначеного вироком покарання; за місцем відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягався, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та отримує посилки, у скоєному щиро кається, раніше не судимий, батьки не працюють та потребують його піклування і допомоги, будує плани на майбутнє.

Окрім цього, звертає увагу на оцінку щодо низького рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Зазначає, що зменшення терміну фактичного утримання надасть йому можливість почати нове життя у суспільстві.

Акцентує, що в судовому засіданні пояснив, що мав намір працевлаштуватись в установі виконання покарань, однак йому було відмовлено та роз`яснено, що за його професією роботи не має. Окрім цього, хотів навчатись, але період навчання є більшим за строк відбування покарання.

На переконання апелянта, хибним є висновок прокурора про передчасність клопотання його умовно-дострокове звільнення, оскільки жодного належного та допустимого доказу щодо недоведеності його виправлення не надано.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк.

Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його посередню характеристику, відсутність стягнень та заохочень, а також висновок щодо ступеня виправлення засудженого, і прийшов до вірного переконання про недоведеність того, що цілі покарання досягнуто швидше, ніж зазначено у вироку.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що місцевим судом, на підставі наявних в його розпорядженні матеріалів констатовано, що засуджений ОСОБА_6 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, участі в організації та проведенні виховних заходів, реалізації програм диференційованого виховного впливу та в роботі самодіяльних організацій засуджених відділення не приймає.

Наведене, на дуку колегії суддів свідчить про пасивну форму поведінки засудженого ОСОБА_6 , разом з тим, сумлінна поведінка це зокрема, активна участь у суспільному житті, підвищення свого загальноосвітнього рівня, використання форм і методів отримання доходів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд вірно відмовив в задоволенні клопотання засудженого, оскільки можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання закон пов`язує не лише із відбуттям певної частини призначеного покарання, а із сумлінною поведінкою і ставленням до праці, якими засуджений довів своє виправлення, а в даному випадку, наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2023 року, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4