КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

за участю представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року у задоволенні скарги головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Аналіз вищезазначеного положення закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 10 лютого 2023 року у справі № 757/3156/23-к та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Мін`юсту на бездіяльність заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Визнати дії заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, щодо невнесення відомостей за заявою Міністерства юстиції України від 14 грудня 2022 року №1 18699/9.1.4/15-22 до Єдиного реєстру досудових розслідувань протиправними. Зобов`язати заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 , внести відомості за заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення від 14 грудня 2022 року №29604/9.1.4/15-22 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування.

На думку апелянта, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції про визнання дій заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, щодо невнесення відомостей за заявою Міністерства юстиції від 14 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань є незаконною, оскільки суперечить вимогам частини першої статті 214 КПК України.

Так, апелянт зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржується здійснили поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків.

Так, підставами для звернення Мін`юстом із вказаною заявою стало рішення Європейського суду, яким зокрема встановлено порушення Державою Україна статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Апелянт зазначає, що з огляду на те, що ЄСПЛ виносить рішення проти Держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, а суд встановлює порушення Конвенції, а не внутрішнього законодавства Держави, із вказаного рішення неможливо встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитків Державному бюджету України та конкретні обставини вчинення вказаних дій.

При цьому, апелянт звертає увагу суду на те, що з огляду на особливий характер правовідносин, будь-яких інших обставин про вчинення кримінальних правопорушень, окрім викладених в поданій заяві, Міністерство юстиції не має та не може мати.

Окрім того, апелянт вважає, що для перевірки відомостей, зазначених в заяві необхідно провести слідчі дії для здобуття доказів, які можуть свідчити про наявність/відсутність в діях осіб кримінального правопорушення, проте проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей до ЄРДР.

Також апелянт просить поновити Міністерству юстиції України строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року посилаючись на те, що оскаржувана ухвала надійшла на адресу Міністерства юстиції лише 31 серпня 2023 року, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржувана ухвала від 10 лютого 2023 року, зареєстрована та надіслана судом 31 серпня 2023 року, а оприлюднена 01 вересня 2023 року, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то на думку колегії суддів, воно підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час постановлення ухвали слідчого судді 10 лютого 2023 року ОСОБА_5 присутньою не була, доводи апелянта про те, що копію оскаржуваної ухвали Міністерство юстиції України отримало 31 серпня 2023 року нічим не спростовані, а тому колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, визнавши причини пропуску строку поважними.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів провадження, 14 грудня 2022 року Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення невстановленими посадовими особами органів державної влади (зокрема, правоохоронних органів та суддів), здійснити досудове розслідування та встановити осіб внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, з метою подання Міністерством юстиції позову до винної особи.

24 січня 2023 року головний спеціаліст відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та просила зобов`язати заступника директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести відомості до ЄРДР за заявою Міністерства юстиції України та провести досудове розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що заява Міністерства юстиції України не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, заява Міністерства юстиції України, не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, оскільки такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відтак, доводи апелянта про те, ухвалою від 10 лютого 2023 року слідчий суддя порушив норми ст. 214 КПК України є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відомості до ЄРДР слід вносити з тексту заяви, яка може мати ознаки злочину, а перевірити це поза межами кримінального провадження ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено, то колегія суддів зауважує, що хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до Державного бюро розслідувань не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Києві яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Міністерства юстиції України від 13 грудня 2022 року проведено слідчим суддею з дотриманням вимог процесуального закону, а ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тобто відповідає вимогам ст. 370 КПК України, відтак колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення вимог процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність заступника директора ТУ ДБР, розташованого у м. Києві яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Міністерства юстиції України від 14 грудня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити представнику заявника - Міністерства юстиції строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги головного спеціаліста відділу регресної роботи Управління судового забезпечення держави Департаменту з питань судової роботи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 757/3156/23-к

Провадження №11-сс/824/5779/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач ОСОБА_1