Справа№ 953/4786/23

12.10.2023 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду в м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшани, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, здобувача освіти Чугуївського регіонального центру професійної освіти, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-
16.04.2023 приблизно о 17:00, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на вулиці Шолом Алейхема у м. Харкові, маючи умисел спрямований на відкрите викрадання чужого майна, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , пішов за ним, поблизу будинку № 16 наздогнав його та реалізуючи свій злочинний умисел, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, з метою збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, строк дії якого було неодноразово продовжено, у тому числі з 05.30 19.02.2023 строком на 90 діб Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06.02.2023 на всій території України, перебуваючи обличчям до обличчя з ОСОБА_6 на відстані витягнутої руки, з метою подолання можливого опору, кулаком правої руки завдав три удари в обличчя останньому, спричинивши синці та садно на обличчі, які, відповідно до висновку судово медичної експертизи №09-511/2023 від 25.04.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя та здоров`я.
Після чого, ОСОБА_6 втративши орієнтацію, присів на колесо, що лежало на землі, ОСОБА_7 , присів навпочіпки навпроти останнього та правою рукою обійняв його та лівою рукою витягнув із лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого грошові кошти у розмірі 3600 грн, тим самим відкрито ними заволодів та з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він 16.04.2023 приблизно о 17:00, знаходився на вулиці Шолом Алейхема у м. Харкові, та маючи умисел спрямований на відкрите викрадання чужого майна, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , пішов за ним, поблизу будинку № 16 наздогнав його та перебуваючи обличчям до обличчя на відстані витягнутої руки, кулаком правої руки завдав три удари в обличчя. Після чого, ОСОБА_6 втративши орієнтацію, присів на колесо, що лежало на землі, а він присів навпочіпки навпроти та правою рукою обійняв його, а лівою рукою витягнув із лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого грошові кошти у розмірі 3600 грн, після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Кається в скоєному, повністю визнає цивільний позов.
Потерпілий в судовому засіданні при вирішені питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 покладався на розсуд суду, цивільний позов підтримав, просив задовольнити.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті , беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого ) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до ст. 349 КПК України.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.
Як особа ОСОБА_7 характеризується формально, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно даних а/к № НОМЕР_1 звертався до поліклінічного відділення КНП ХОР «ОКПЛ№ 3» з 05.12.2017 по 02.08.2021 з приводу Ds:F70 Легка розумова відсталість з вираженими емоційно-вольовими порушеннями .
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 299 від 07.06.2023, ОСОБА_9 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі соціалізованого розладу поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Русанов на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
У висновку органу пробації, що викладений у досудовій доповіді сектору ювенальної пробації м. Харкова філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області від 31.08.2023 щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
При цьому відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 : історія правопорушень: неповнолітню особу притягували до відповідальності за скоєнні правопорушення згідно з кримінальним чи адміністративним законодавством; стосунки в сім`Ї: зневажливе ставлення, байдужість до неповнолітньої особи, проблеми з контролем поведінки, неналежне виховання; освіта, навчання: негативне ставлення до навчального закладу та навчання, погані стосунки з вчителями, погані стосунки з однолітками, низька успішність, часта відсутність; стосунки з друзями та однолітками: деякі друзі з антисоціальною поведінкою, деякі знайомі з антисоціальною поведінкою, вживання психоактивних речовин: поодиноке вживання наркотиків, алкоголю, помітний шкідливий вплив на навчання, стосунки, побут; особисти якості та поведінка: Дефіцит когнітивних навичок, само ідентифікація як кримінальної особистості, імпульсивність, фізична агресія, вербальна агресія, спроби маніпулювати/контролювати інших.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, скоєння кримінального правопорушення неповнолітньою особою.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи інші обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових правопорушень, призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 102 КК України покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому за тяжкий злочин - на строк не більше семи років.
У зв`язку з призначенням ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідним до набрання цим вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 12.10.2023.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3600, 00 грн.
ОСОБА_7 позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала - ст. 1166 ЦК України.
Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання - у вигляді 7 (семі) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно та продовжити його до набрання законної сили цим вироком.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 12.10.2023.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) грн., 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційного скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий- суддя ОСОБА_1