Справа № 461/6941/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1391/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

та захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 6 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старий Самбір, Старосамбірського району, Львівської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий СП ВРЗЗС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 , у разі внесення застави, на строк 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000164 від 21 червня 2023 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, вказане кримінальне правопорушення вчинено з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів в сумі 5000 доларів США, а також зважаючи на значну суспільну небезпеку інкримінованого йому злочину, орган досудового розслідування прийшов до висновку, про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень. Оскільки саме такий розмір застави та покладення обов`язків забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_1 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 6 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого СП ВРЗЗС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 21 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на строк 60 днів, тобто до 02 січня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_1 , заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200,00 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень.

Встановлено ОСОБА_1 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком до 02 січня 2024 року з моменту внесення такої: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000164 від 21 червня 2023 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_1 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст.1 83 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год. до 6 год., покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до прокурора, слідчого або суду за кожним викликом, вимогою, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Львівської області, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися із свідками у кримінальному провадженні.

Вважає, що слідчим суддею не наведено належних та допустимих мотивів, щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, невірно оцінив ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наголошує, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_1 не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Повідомляє, що ОСОБА_1 працює водієм таксі, займається наданням послуг по перевезенню вантажів, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю, неповнолітню дочку ОСОБА_9 , 2011 року народження, яка перебувають на його утриманні, його дружина не працює, також зазначає, що батьки дружини є пенсіонерами та також перебувають частково на його утриманні, окрім того він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Звертає увагу, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, адвокат ОСОБА_7 просив проводити розгляд справи у відсутності підозрюваного.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 21 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині червня 2023 року, ОСОБА_10 , звернувся до ОСОБА_1 з метою отримання допомоги щодо виїзду за межі території України на законних підставах, після чого у ОСОБА_1 виник умисел на сприяння в організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через держаний кордон України та незаконне збагачення шляхом отримання від останнього грошових коштів у сумі 7 000 доларів США за вчинення таких протиправних дій. При цьому, ОСОБА_1 усвідомлював, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21 квітня 2022 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

У подальшому ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, у період після розмови з ОСОБА_10 , що відбулась в середині червня 2023 року, розробив план незаконного переправлення ОСОБА_10 через держаний кордон України, згідно з яким, ОСОБА_1 , повинен отримати від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США за свої незаконні послуги, а саме переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_1 , 05 липня 2023 року, приблизно о 19:30 годині, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_10 повідомив йому про те, що він разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами зможе переправити його через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску, а саме через лісову місцевість за грошову винагороду в сумі 7 000 доларів США.

Так, ОСОБА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 27 липня 2023 року, приблизно о 21:30 годин, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_10 повідомив йому про те, щоб він очікував, так як у нього з невстановленими досудовим розслідуванням особами, котрі сприятимуть перетину через державний кордон України на разі відсутній зв`язок.

Так, ОСОБА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 24 серпня 2023 року, приблизно о 19:30 годин, перебуваючи на автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_10 повідомив йому про те, що виникли труднощі з його переправленням через державний кордон України, а саме службові особи прикордонної служби встановили по всій прикордонній смузі камери відео спостереження та щоб уникнути попадання на камеру він з невстановленим досудовим розслідуванням особами розглядають варіант проведення ОСОБА_10 через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами прикордонного пропуску у туманну погоду. Разом з цим, ОСОБА_1 , надавав поради ОСОБА_10 як себе поводити та під якою легендою він має знаходитися в прикордонній зоні.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_1 , 28 жовтня 2023 року, приблизно о 12:20 годин, перебуваючи поблизу автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_10 запропонував йому за грошову винагороду 10 000 доларів США переправлення через державний кордон України до країни Європейського союзу поза пунктами прикордонного пропуску через ділянку кордону з Республікою Молдова та по прибуттю в Республіку Молдова його поселять в готель, де ОСОБА_10 повинен очікувати декілька днів після чого йому поставлять відповідні штампи в паспорті громадянина України для виїзду закордон.

У подальшому, 28 жовтня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_1 під час телефонної розмови з ОСОБА_10 повідомив останньому, про те, що грошові кошти для переправлення його через державний кордон України необхідно надати найближчим часом, так як невстановлені досудовим розслідуванням особи, які сприятимуть перетину через державний кордон України їх очікують. Окрім цього, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_10 , щоб він відправив йому через додаток «Viber» фотографію свого паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_1 , 02 листопада 2023 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи поблизу автостанції за адресою: Львівська область, Самбірський район, м. Старий Самбір, вулиця Лева Галицького, 1, під час зустрічі з ОСОБА_10 повідомив йому про те, що необхідно надати першу частину грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, як аванс для гарантії його намірів здійснити процедуру перетину через державний кордон України.

У подальшому ОСОБА_1 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 04 листопада 2023 року, приблизно о 15:20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_10 50 несправжніх ідентифікованих купюр номіналом по 100 доларів США кожна, які імітують автентичні грошові кошти, в загальній сумі 5 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 180 685 гривень, після чого злочинна діяльність ОСОБА_1 була припинена правоохоронними органами.

05 листопада 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру в сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

5 листопада 2023 року слідчий СП ВРЗЗС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави.

6 листопада 2023 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється в сприянні незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом надання порад, вчиненого з корисливих мотивів, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років з конфіскацією майна, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на заявника, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, може знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на його причетність, а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи сторони захисту, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_1 не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки обираючи запобіжний захід ОСОБА_1 слідчий суддя врахував особисту ситуацію підозрюваного (одружений, на утриманні має неповнолітню дочку та батьків похилого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався) те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, тяжкого кримінального правопорушення, його роль у інкримінованому злочині, ризики, наявність яких встановлена та конкретні обставини справи, які свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (134 200 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_1 працює водієм таксі, раніше не судимий, має сім`ю, неповнолітню дочку ОСОБА_9 , 2011 року народження та дружину, які перебувають на його утриманні, батьків пенсійного віку, постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки інкримінований злочин є пов`язаний з організацією незаконного переправлення особи через державний кордон України та підозрюваний, розуміючи методи та способи незаконного перетину кордону, може здійснити такий з метою уникнення покарання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 6 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4