01.02.2024
Справа №642/4137/21
Провадження №1-кс/642/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017,-

встановив:

23.01.2024 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій потерпіла ОСОБА_3 просила скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017, щодо призначення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз.

Скарга обґрунтована тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 190 КК України.

26.10.2023 на ім`я слідчого потерпілою подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про призначення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз.

17.01.2024 потерпілою ОСОБА_3 отримано постанову слідчого від 20.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання, яка обґрунтована тим, що на даний час відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 матеріальних збитків, заподіяних правопорушенням у зв`язку з чим не вбачається достатніх підстав призначення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз.

Потерпіла зазначає, що постанова слідчого необґрунтована, оскільки не містить спростування заявленої нею необхідності проведення дій, вказаних в клопотанні, також посилається на те, що слідчий не бажає належним чином здійснювати досудове розслідування у вказаному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримала, просила її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, заяву про розгляд скарги за його відсутністю суду не надавав, проте через канцелярію суду надав матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 190 КК України.

26.10.2023 на ім`я слідчого потерпілою ОСОБА_3 подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України про призначення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз.

20.10.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесена про відмову у задоволенні клопотання, яка обґрунтована тим, що на даний час відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 матеріальних збитків, заподіяних правопорушенням, у зв`язку з чим не вбачається достатніх підстав призначення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.

В оскаржуваній постанові старшого слідчого відсутні обгрунтовані мотиви відмови у задоволенні клопотання, на що слушно посилається потерпіла, оскільки зазначенні лише вказівки на формальні підстави відмови без належного їх обґрунтування.

В свою чергу, проведення аналізу оскаржуваної постанови слідчого щодо доведеності подій та фактів не є прерогативою слідчого судді, який оперує поняттям вірогідності та обґрунтованості, а відноситься до сфери судового розгляду.

Щодо вимог скарги потерпілої про зобов`язання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винести постанови про проведення оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз, то дані вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.12.2022 №522/7836/21 слідчий суддя не може своїм рішенням покласти на слідчого такі зобов`язання, які суперечать змісту ст. 55 КПК України, що за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Таким чином, встановлення підстав для задоволення клопотання є дискреційними повноваженнями слідчого і за змістом ст. 40, 220 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Щодо вимог потерпілої про зобов`язання слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 надати до суду матеріали кримінального провадження № 00000097 в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Таким чином, користуючись правами потерпілої, остання має право звернутися до слідчого із відповідною заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а відтак скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 93, 95, 110, 220, 303 - 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000097 від 02.02.2017.

В іншій частині скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .