У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001940 від 17 вересня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні № 0001940 від 17 вересня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено у ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та востаннє, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год. 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15.11.2023.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , 16 вересня 2023 року близько 11 год. 00 хв. знаходячись за адресою: м. Ужгород, площа Богдана Хмельницького, буд. №25, побачив відкриті двері, що ведуть до офісу ТОВ «Ужнет», після чого зайшов до даного офісу.

Перебуваючи у приміщенні вказаного офісу, ОСОБА_4 побачив на дивані телефон марки «Ксіомі» модель «Редмі», золотистого кольору, належний ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон, марки «Ксіомі, модель «Редмі», золотистого кольору, вартістю 2200 грн., після чого разом із викраденим покинув приміщення офісу в невідомому напрямку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

Як вказано у клопотанні, таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 19.09.2023, протоколом, протоколом огляду відеозапису від 26.09.2023, протоколом допиту свідка від 21.09.2023, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є тяжким кримінальним правопорушенням за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

При цьому слідчий вказує на наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , може:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни нею показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , має реальну можливість спілкуватися з потерпілою, будь-яким чином впливати на неї з метою зміни показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ч.ч.1,2 ст. 177, ч.2 ст. 178, п.4 ч.1 ст. 184 КПК України.

У клопотанні вказано на те, що приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, враховуючи те, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останньої від дачі правдивих свідчень, а також враховуючи те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а тому, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194, 197 та 199 КПК України, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 на строк 2 (два) місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) не залишати у період часу з 22 год. по 06 год. ранку наступної доби місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) прибувати до слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, прокурора Ужгородської окружної прокуратури, слідчого судді, суду за першою вимогою; 3) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 4) утримуватись від спілкування з потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу прошу доручити начальнику Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив обдати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, вважала за можливе застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Врахувати що підозрюваний працює в м.Берегово, тому повинен постійно днем їздити за місцем роботи.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив врахувати, що працює за межами міста Ужгорода, просив врахувати, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , знімає квартиру на пів року.

Заслухавши прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001940 від 17 вересня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.09.2023 у кримінальному провадженні №0001940 від 17 вересня 2023 року, оголошено підозру про вчинення ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення-передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 19.09.2023, протоколом, протоколом огляду відеозапису від 26.09.2023, протоколом допиту свідка від 21.09.2023.

Санкція ч.4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає що матеріалами клопотання доведено наявність ризиків передбачених ч.1 т. 177 КПК України, а саме:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме до шести років позбавлення волі, останній перебуваючи під загрозою застосування вказаного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Таким чином, є підстави вважати, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні доведено, наявність ризику незаконно впливати на потерпілу.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо заявлених слідчим у клопотанні ризиків про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення:

Слідчий суддя вважає що матеріалами клопотання наявність та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має місце проживання, тимчасово не працює, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, на переконання слідчого судді, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оцінюючи у сукупності всі обставини справи, вважаю доведеним, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час з 22:00 години по 06:00 годину, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби є достатньо обґрунтованими, а тому з урахуванням наведеного вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001940 від 17 вересня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22:00 години по 06:00 годину наступної доби, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: 1) не залишати у період часу з 22 год. по 06 год. ранку наступної доби місце проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) прибувати до слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, прокурора Ужгородської окружної прокуратури, слідчого судді, суду за першою вимогою; 3) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 4) утримуватись від спілкування з потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на начальника Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Встановити строк дії ухвали до 24.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1