Справа № 405/9540/23
провадження № 1-кс/405/112/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесеного 13.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Також, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені.

Захисник заперечувала відносно застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ризики, які заявлені стороною обвинувачення є необґрунтованими, оскільки він одружений, утримує матір похилого віку, намірів переховуватись він не має; під час обшуку слідчим вилучено всю техніку, а отже, він не має можливості приховати, спотворити, знищити докази у кримінальному провадженні; її підзахисний має на меті сприяти досудовому розслідуванню; ризик вчинення нового кримінального правопорушення, про існування якого зазначають слідчий та прокурор, є також необґрунтованим, оскільки її підзахисний раніше не судимий; клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується на тяжкості можливого покарання; її підзахисний не мав на меті збагачення, це було повідомлення щодо його власних спостережень за об`єктами, не розумів наслідки своїх дій. За вказаних обставин просить застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з цілодобовою забороною залишати житло.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та додав, що свою вину визнає, усвідомлює тяжкість свого стану, це пов`язане з його психологічним та емоційним станом, не отримував за ці дії винагороди; переписка, яку він вів,. це його фантазія, сидів дома та писав маячню; жодного разу не закликав нікого до вчинення якихось дій; в переписці він виклав свою особисту думку та його невірне бачення ситуації.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 13.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000166 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

11.01.2024, о 11 год. 43 хв, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 України, відповідно до якої: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянином України, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час створив профіль у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - «Любитель портвейна» (Telegram id: НОМЕР_1 ), за допомогою якого поширював інформацію про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при цьому така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану.

Так, 06.09.2023 о 11 год. 31 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний персональний комп`ютер, за допомогою профілю у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - «Любитель портвейна» (Telegram id: НОМЕР_1 ) опублікував пост в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідь на запитання одного з учасників «На понлю мощность, какие аеродромы работаю», повідомив інформацію щодо переміщення, руху та розташування Збройних Сил України на військовому аеродромі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований в Кіровоградській області.

Продовжуючи свої злочинні дії, 13.09.2023 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний персональний комп`ютер, за допомогою профілю у загальнодоступному ресурсі мережі Інтернет «Telegram» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (Telegram id: НОМЕР_1 ) опублікував пост в групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому повідомив інформацію щодо переміщення, руху та розташування Збройних Сил України, а також переміщення зброї, озброєння та бойових припасів на військовому аеродромі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований в Кіровоградській області.

Інформація, яку поширив ОСОБА_4 , не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду електронної сторінки від 15.11.2023, протокол обшуку від 11.01.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 , у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вилучення речей та документів під час обшуку за місцем проживання підозрюваного не може безумовно свідчити, що у нього відсутні інші докази, які орган досудового розслідування ще не встиг вилучити, або ті, які зберігаються не за місцем його проживання.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки, як встановлено з наданих матеріалів підозрюваний ОСОБА_4 протягом тривалого часу розповсюджував антиукраїнські погляди та інформацію щодо переміщення, рух, розташування ЗСУ в месенджері «Телеграм», при цьому, використовував анонімний профіль, тобто діяв конспіративно. Скріншоти повідомлень ОСОБА_4 не свідчать про те, що це були його фантазії, тобто видумані події або бачення певних ситуацій під певним кутом, оскільки об`єктивно свідчать про те, що ОСОБА_4 , використовуючи анонімний профіль « ОСОБА_7 » розповсюджував антиукраїнські погляди, наприклад «За бандер не пойду на фронт под любим предлогом», «бандеромобили» «укропомойки», тобто ці твердження підозрюваного є чіткою, послідовною позицією, яку він висловлював протягом травня жовтня 2023.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний не працює, одружений, має постійне місце проживання, відомостей про стан здоров`я та характеризуючих даних не надано, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим суддею наголошується на існування справжнього суспільного інтересу, щодо злочину, який ставиться в провину ОСОБА_4 , оскільки він, в період воєнного стану, будучи громадянином України, розповсюджував антиукраїнські погляди та інформацію щодо переміщення, рух, розташування ЗСУ.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нове кримінальне правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 11 год. 43 хв. 11.01.2024 по 10.03.2024 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8