Справа № 953/1210/23
Провадження № 1-кп/953/697/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002374 від 08 грудня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням, в клопотанні просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з триманням останнього в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 214720 гривень, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Отже, зважаючи на тяжкість покарання, а також на те, що обвинувачений офіційно на даний час не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Відтак є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. На теперішній час у встановлений строк закінчити судовий розгляд не є можливим, а ризики які заявлялися не зменшились та мають місце.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого. В обґрунтування клопотання посилався на те, що в ході досудового розслідування та судового розгляду відносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 утримується під вартою з 07 грудня 2022 року, тобто вже 1 рік 20 днів без обвинувального вироку суду із застосуванням режиму, суворішого, ніж для осіб, які відбувають покарання, що є прямою ознакою тортур та порушенням прав людини, передбачених Конвенцією про захист людини і основоположних свобод. Таке поводження з невинуватою людиною виходить за всі допустимі межі уявного забезпечення процесуальної поведінки та досягнення мети кримінального провадження.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України мінімальні, не має обставин, що переважають правило поваги до особистої свободи, а саме тільки існування обґрунтованої підозри не є підставою для продовження позбавлення свободи, судові органи, на думку захисника, мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. На даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 України, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того, наявні у органів на сьогоднішній день технічні засоби повністю унеможливлюють таке переховування. Обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази були вилучені та знаходяться у сторони обвинувачення. ОСОБА_4 також не має потреби незаконно впливати на свідків, оскільки станом на 27 грудня 2023 року їх повністю допитано під час судового розгляду.

Також суду надано докази, що на утриманні у ОСОБА_4 перебувають мати ОСОБА_7 , яка є пенсіонером, та син ОСОБА_8 , який є студентом денної форми навчання. ОСОБА_9 має зареєстроване місце проживання, яке збігається з фактичним місцем проживання, без офіційного працевлаштування працює будівельником. Крім того, наявність в країні віського стану, наявність сучасних засобів електронного контролю, заборона виїзду за кордон чоловіків призовного віку повністю нівелюють ризик переховування від суду.

Під час розгляду справи в суді стороною обвинувачення не було надано детального обґрунтування ризиків та не проведено належним чином їх аналіз.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 лютого 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 198480 гривень.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 березня 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 198480 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 квітня 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 червня 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 липня 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 вересня 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2023 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 листопада 2023 року відносно ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 січня 2024 року з визначенням розміру застави в сумі 214720 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 12 січня 2024 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Продовжуючи 14 листопада 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченому, суд виходив з наявності ризиків можливості переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконного впливу на свідків, передбачених п.1, п.3 ч. 1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому суд приймає до уваги, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженню вже триває значний час, по кримінальному провадженню судом допитані всі свідки, що усуває ризик незаконного впливу на свідків, обвинувачений тримається під вартою більше року, а тому, враховуючи розумність тривалості перебування обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Стороною захисту надані до суду докази, щодо наявності у обвинуваченого постійного місця проживання, яке збігається з місцем реєстрації, наявність у обвинуваченого матері 1955 року народження, яка є пенсіонером, та сина, який є студентом другого курсу денної форми навчання НТУ «Харківський політехнічний інститут», що свідчить про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків на території України. Суд також приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який не має судимості.

Зазначені вище обставини значно зменшують ризики можливості переховування обвинуваченого від суду, існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні на цей час прокурором не обґрунтовано та не доведено, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також ту обставину, що обвинувачений не працює та не навчається, суд вважає наявними існування ризику переховування від суду, а тому є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, за його місцем проживання та реєстрації. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню ризику переховування від суду.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Прокурором в ході судового розгляду не доведені обставини, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою змінити на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , який встановити строком на два місяці до 27 лютого 2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 27 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Виконання ухвали доручити Харківському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений учасникам кримінального провадження 28 грудня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1