Єдиний унікальний номер справи 331/3079/22
Номер провадження 1-кп/331/336/23
ВИРОК

іменем України

28 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 28.02.2022 року, ОСОБА_5 знаходячись на території тимчасово окупованого збройними силами Російської Федерації м.Мелітополя Запорізької області, будучи колишнім співробітником органів МВС України, який має відповідний досвід роботи в правоохоронних органах, діючи умисно, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, із числа представників окупаційної влади м. Мелітополь, та добровільно зайняв посаду керівника незаконного правоохоронного органу - так званої «народної міліції» створеного представниками держави-агресора на території тимчасово окупованого м.Мелітополь Запорізької області, який має назву «Межрайонное управление МВД Запорожской области в г. Мелитополь» та розташовується за адресою вул.Чернишевського, буд. 37.

Обіймаючи зазначену посаду з 28.02.2022 року ОСОБА_5 , здійснюючи свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у м. Мелітополь Запорізької області, окрім іншого, схиляв місцевих мешканців із числа колишніх і діючих співробітників органів Національної поліції та МВС України до незаконного співробітництва з окупаційною владою шляхом вступу до лав очолюваного ним незаконного правоохоронного органу до 18.04.2022 року, доки його не було звільнено із займаної ним посади окупаційною владою м. Мелітополь.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інформацію про винесення певних процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст.323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженню.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку Російської Федерації частини території України (у т.ч. м. Мелітополя, Запорізької області), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку Російської Федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що він на цей час працює заступником начальника Мелітопольского РУП ГУНП в Запорізькій області. Після окупації м. Мелітополя, до нього, приблизно 15-16 березня 2022 року під`їжджав ОСОБА_5 (знайомий особисто), який пропонував йому вступити до лав так званої «народної поліції» а саме обіймати посаду його заступника, на що він відмовився. Враховуючи інформацію, яка почала до нього доходити, а також пропозицію ОСОБА_5 , він дійшов висновку, що на території м. Мелітополя та Мелітопольського району Запорізької області починають формуватися незаконні правоохоронні органи. З метою уникнення у подальшому спілкування з представниками окупаційної влади, він виїхав до Запоріжжя 06.04.2022 року, де на цей час і продовжує проходити службу.

Перебуваючи у м. Запоріжжі від мешканців м. Мелітополя, які залишилися на тимчасово окупованій території, йому надійшла інформація, що посаду керівника у незаконно створеному органі так званої «народної міліції - УВД по г. Мелитополю и Мелитопольскому району» зайняв ОСОБА_5 . Останнього він знає як мешканця м. Мелітополя Запорізької області, який раніше працював у правоохоронних органах.

Пізніше, на одному із телеграм-каналів, адміністратором якого є представники окупаційної влади у м. Мелітополі, він побачив відеоролик із повідомленням про роботу так званого «ГУ МВД Запорожской области». У цьому відеороліку він побачив ОСОБА_5 , який був підписаний як «начальник ГУ МВД Запорожской области» і останній розказував про діяльність працівників так званого «ГУ МВД Запорожской области»;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив що до 24 лютого 2022 року він працював у Мелітопольському РУ ГУНП в Запорізькій області. На початку березня (числа 10) 2022 року йому зателефонував його напарник ОСОБА_8 , та попросив його під`їхати на вул. Чернишевського м.Мелітополь (адмінбудівля колишнього Управління стратегічних розслідувань). Прибувши на місце його зустріли чоловіки в формі та завели до кабінету, де сиділи чоловіки, один з яких представився начальником на ім`я ОСОБА_9 , як пізніше з`ясувалось ОСОБА_5 , та запропонував посаду в карному розшуку у новоствореному органі, на що він відмився.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив що з 15 листопада 2021 року він виконував обов`язки начальника слідчого відділу Приазовського відділу ВП ГУНП в Запорізькій області. 28 лютого 2022 року в денний час йому зателефонувала невідома особа (номер 7878(7058)), яка представилась представником військової адміністрації російської федерації та повідомила щоб їй зателефонував начальник відділу. В цей день, на оперативній нараді він повідомив керівництву щодо телефонного дзвінка та номеру абонента, де присутні інші працівники підрозділу повідомили що їм знайомий номер, який належить ОСОБА_5 котрий неодноразово їм телефонував з цього номеру та пропонував посади в новоствореному органу так званої «народної поліції Мелітополя».

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив що до 24 лютого 2022 року він працював у Мелітопольському РУ ГУНП в Запорізькій області. Після окупації міста м. Мелітополь, до діючих працівників Мелітопольського РУ ГУНП в Запорізькій області стали надходити дзвінки від ОСОБА_5 , який пропонував посади в новоствореному органу так званої «народної поліції Мелітополя». Йому безпосередньо ОСОБА_5 не телефонував. 11 квітня 2022 року він виїхав з окупованої території. Особисто з ОСОБА_5 він не знайомий, але неодноразово його бачив, та знає як мешканця м. Мелітополя, який раніше працював у правоохоронних органах.

- даними протоколу огляду від 05 квітня 2022 року, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме: на фото зображено ОСОБА_5 як керівника «народной полиции Мелитополя ». Додатком до протоколу огляду є ДВД-диск, який був оглянутий під час судового розгляду у т.ч. відеофайл «Полиция Мелитополя».

- даними протоколу огляду від 22 травня 2022 року, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, сторінку новинного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де ІНФОРМАЦІЯ_7 о 16год. 16 хв. оприлюднено, що колишній співробітник карного розшуку в м. Мелітополь ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 надав згоду на співробітництво з окупаційною владою, працює начальником карного розшуку в т.зв. «народной милиции» в м. Мелітополь і підпорядковується начальнику т.зв. «народоной милиции» в м. Мелітополь ОСОБА_5 . Додатком до протоколу огляду є ДВД-диск, який був оглянутий під час судового розгляду у т.ч. відеофайл.

- даними протоколу огляду від 05 квітня 2022 року, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, сторінку новинного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де оприлюднено 30.03.2022 року о 07 год. 05 хв. про те що у м. Мелітополь набирають козацькі дружини та керівником «народної міліції» в м. Мелітополь призначено ОСОБА_5 . Додатком до протоколу огляду є ДВД-диск, який був оглянутий під час судового розгляду у т.ч. відеофайл.

- даними протоколу огляду від 16 травня 2022 року, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, сторінку на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що представляє собою спеціально створеного бота для прийняття заяв про кримінальні правопорушення на території м. Мелітополь. В профілі цього бота міститься фотографія із гербом рф, де зазначено « Межрайонное управление МВД Запорожской области в г.Мелитополь ул.Чернышевского,37 »

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками від 20 квітня 2022 року, 11 травня 2022 року, 13 травня 2022 року, 20 травня 2022 року, з яких вбачається, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_5 , який обіймав посаду керівника незаконного правоохоронного органу: «народная полиция Мелитополя».

- даними протоколу про результати НРСД від 21 травня 2022 року, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_1 ІМЕІ НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , відповідно до яких активно співпрацює з представниками адміністрації окупаційної влади м. Мелітополь щодо створення та функціонування на посаді керівника незаконного правоохоронного органу.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Вищевказані показання свідків та дані оглянутих ДВД - дисків, даних досліджених з протоколу НСРД узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №000061 від 13.03.2022 року;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001630 від 31.08.2022 року, з фабулою «28.02.2022 року громадянин України ОСОБА_5 », перебуваючи на території м. Мелітополь, Запорізької області, добровільно зайняв посаду начальника в незаконному правоохоронному органі - так званій «народній міліції» та кваліфікацією за ч.7 ст.111-1 КК України;

- постанова про призначення групи прокурорів, які мають повноваження у кримінальному провадженні №0001630, старшим групи прокурорів визначено прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 ;

- постанова про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001630, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 ;

- доручення начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області про проведення досудового розслідування слідчому УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 ;

- постанову прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 про виділення матеріалів досудового провадження від 31.09.2022 року;

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст.214 КПК України;

- постанови про доручення проведення слідчих (розшукових) дій;

- повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_5 , про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;

- рапорт слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про направлення повідомлення на номер мобільного телефону, яким користується ОСОБА_5 та скріншот відповіді на отримане повідомлення;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про оголошення ОСОБА_5 у державний, міждержавний та міжнародний розшук;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2022 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №000061, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.03.2022 року відносно ОСОБА_5 ;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_17 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 ;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2022 року про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження;

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Суд критично ставиться до твердження захисника ОСОБА_4 , що фактично під час судового розгляду не ідентифіковано та не встановлено, що саме ОСОБА_5 займав посаду, зазначену в обвинувальному акті.

Так, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зазначили що вони особисто знайомі з ОСОБА_5 , як колишнім працівником поліції, який особисто як керівник новоствореному органу так званої «народної поліції Мелітополя» пропонував їм посади.

Фактичним даними, що містяться протоколах про результати НРСД, огляду та впізнання свідків, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (виконання обов`язків керівника у незаконному правоохоронному органі, схиляння місцевих мешканців із числа колишніх і діючих співробітників органів Національної поліції та МВС України до незаконного співробітництва з окупаційною владою шляхом вступу до лав очолюваного ним незаконного правоохоронного органу), особу обвинуваченого: раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, має постійне місце мешкання, відсутні відомості щодо утримання будь-яких осіб, його вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити максимальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Крім того, ОСОБА_5 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_5 покарання обіймати будь-які посади саме в органах державної влади України.

Також, суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

В даному випадку буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду встановлено майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 , тому суд призначає покарання останньому з конфіскацією його майна.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не приймалося.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.297-1,323,369-371,374,376,395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією належного йому на праві власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1