Справа № 646/4684/23
№ провадження 1-кп/646/577/2023
В И Р О К

іменем України

01.09.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 10.05.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, громадянина України, освіта середня, військослужбовця, перебуваючого на посаді старшого водія з мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 05.05.2023 року у період з 21 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки яка відбувалась між ним та ОСОБА_4 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачив його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись обличчям до обличчя на відстані витягнутої руки до ОСОБА_4 , наніс останній удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме в ліве око, від якого ОСОБА_4 впала на спину та вдарилася правим плечем об підлогу, після чого підвелася на ноги. В цей момент ОСОБА_3 знову наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 від якого вона впала на правий бік та вдарилася правою ногою об підлогу. Після того як ОСОБА_4 після завданого удару підвелася на ноги, та намагалася підійти до свого мобільного телефону аби викликати допомогу, ОСОБА_3 підійшов, та стоячи обличчям до ОСОБА_4 , наніс по обличчю удари обома руками відкритими долонями в область голови, так що удари прийшлися в праву та ліву щоку, від яких ОСОБА_4 впала на лівий бік та вдарилася лівою ногою об підлогу.

В результаті противоправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 спричинено крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока зовні від зіниці, синці в лівій навколоочній ділянці, в проекції лівої вилиці, в ділянці підборіддя ліворуч, по задній поверхні правого плеча в нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині. Вказані ушкодження утворилось від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-стиснення, та могли бути отримані за 3-5 діб до моменту огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень і кольором синців.

За ступенем тяжкості крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока зовні від зіниці, синці в лівій навколоочній ділянці, в проекції лівої вилиці, в ділянці підборіддя ліворуч, по задній поверхні правого плеча в нижній третині, по зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

До обвинувального акту додане клопотання прокурора про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана особисто ОСОБА_4 , потерпіла погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченого, захисника, потерпілої та прокурора, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, освіта середня, військослужбовець, солдат, старший водій з мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного, його щире каяття, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання передбаченого санкцією даної статті, у виді штрафу та вважає дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя