Провадження № 11-кп/4808/22/24
Категорія ст. 185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кри мінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Івано - Франківського міського суду від 19 червня 2023 року, відносно ОСОБА_9 за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 05.12.2018 року Івано - Франківським міським судом за ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.2, ст. 70, ст. 72 КК України до 3 років позбавлення волі та ОСОБА_10 за ст. 185 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 24.03.2021 року Івано - Франківським міським судом за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України, на підставі ст. 70 ч.4 КК України до 6 місяців арешту, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин вчинення злочинів, вважає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України та суперечить загальним засадам призначення покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції призначаючи покарання його підзахисному не врахував повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Окрім цього, ОСОБА_9 має постійне місце проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, осуджує себе за вчиненні кримінальні правопорушення та бажає відшкодувати потерпілим завдану шкоду.

Просить вирок Івано - Франківського міського суд від 19 червня 2023 року скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_9 та постановити новий вирок. Призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_9 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання: за ст. 185 ч.2 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України - 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 , вказано обчислювати з часу затримання - 17.03.2020 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_9 , на користь ОСОБА_11 - 9 309 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 - 7 613 гривень 76 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 - 3 827 гривень 74 копійки на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 - 3 264 гривні 33 копійки на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 задоволено частково. Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 - 6 066 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 - 8 466 гривень 66 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 - 16 460 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб; таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Так, 24.04.2019, близько 04 год. 15 хв. ОСОБА_9 спільно з невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, направились на

АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, діючи згідно спільного плану, підійшов до автомобіля марки "Fiat Scudo", білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у приватній власності ОСОБА_11 , пошкодив ущільнювач від заднього лівого вікна, шляхом його зрізу та вийняв скло, а невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в цей час залишалась дещо в стороні з метою попередження ОСОБА_9 у випадку появи сторонніх осіб.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, таємно викрав з багажного відділення автомобіля електроінструменти. В подальшому, ОСОБА_9 спільно з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, місце вчинення злочину покинули, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 9 309,34 грн.

Крім цього, 27.06.2019, близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , побачив автомобіль марки "Volkswagen Transporter", реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який знаходиться у правомірному користуванні ОСОБА_12 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 незаконно проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав електроінструменти та речі.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_9 місце вчинення злочину покинув та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду згідно висновку експерта №СЕ-19/109/28-704ТВ/19 від 31.10.2019 року на суму 7 613,76 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2019, близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна направились на вул. Тичини в м.Івано-Франківську.

Перебуваючи поруч із будинком №6, ОСОБА_9 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно та повторно, з метою вчинення таємного викрадення чужого майна, підійшли до автомобіля марки "Volkswagen Transporter", реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, який перебуває у правомірному користуванні ОСОБА_18 , діючи згідно спільного плану, незаконно проникли у салон автомобіля, звідки таємно викрали майно потерплого ОСОБА_13 , на загальну суму 5 540,4 грн.

Крім цього, в період часу з 19 год. 04.10.2019 року по 09 год. 05.10.2019 року ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , побачили припаркований автомобіль марки "Renault Trafic", реєстраційний номер НОМЕР_4 , білого кольору, який перебуває у правомірному користуванні ОСОБА_19 . У цей час в ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник умисел на таємне викрадення чужого майна групою осіб, шляхом проникнення до сховища.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , діючи умисно та повторно, шляхом розбиття вікна передньої правої дверки вказаного автомобіля, незаконно проникли в салон, а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_19 , звідки таємно викрали речі на загальну суму 11 166,00 гривень.

Також встановлено, що в період часу з 19 год. 30 хв. 17.10.2019 по 07 год. 30 хв. 18.10.2019 ОСОБА_9 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_7, побачив припаркований автомобіль марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер НОМЕР_5 , білого кольору, який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_20 . У цей час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, реалізуючи який, він підійшов до вказаного транспортного засобу та діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття правого переднього пасажирського вікна, незаконно проник у салон вищевказаного автомобіля, а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_20 , звідки таємно викрав речі на загальну суму 21 513 гривень.

Окрім того, в період часу з 21 год по 23 год. 50 хв. 02.01.2020 року ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_6 , побачив припаркований автомобіль марки "ВАЗ", моделі 211440, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_15 та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до вказаного транспортного засобу та діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття лівого бокового вікна, незаконно проник у салон автомобіля марки "ВАЗ", моделі 211440, реєстраційний номер НОМЕР_6 , а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_15 , звідки таємно викрав ноутбук марки "ASUS" серії "VivoBook Max" моделі "X441UA (X441UA-WX010D)" білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/109/14/2-233ТВ/20 від 15.04.2020 року становить 6 066,00 грн., який зберігався у салоні автомобіля.

У подальшому ОСОБА_9 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Також встановлено, що в період часу з 02 год. по 15 год. 08.01.2020 року ОСОБА_9 перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_8, побачив припаркований автомобіль марки "Mercedes-Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_7 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_16 . У цей час в ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, реалізуючи який, він підійшов до вищевказаного автомобіля, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття заднього лівого вікна, незаконно проник у салон автомобіля, а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_16 , звідки таємно викрав речі на загальну суму 8 466,66 гривень.

Окрім цього, у період часу з 21 год. 30 хв. 28.01.2020 року по 07 год. 10 хв. 29.01.2020 року ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_5 , побачив припаркований автомобіль марки "Fiat Scudo", червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_14 . В той час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, реалізовуючи який, він підійшов до автомобіля, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття заднього лівого вікна, незаконно проник у салон - сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_21 , звідки таємно викрав бензопилу марки "Садко", акумуляторний шуруповерт марки "Forte" моделі "CDL 1817-2 В2", дриль ударний марки "Интерскол" моделі "ДУ750ЭР".

У подальшому ОСОБА_9 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3 264,33 гривень.

Також, в період часу з 22 год. 30 хв. 06.03.2020 року по 09 год. 07.03.2020 року ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_9, побачив припаркований автомобіль марки "Renault Kangoo" білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який пеперуває у користуванні потерпілого ОСОБА_17 . У цей час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до вказаного транспортного засобу. Діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна, незаконно проник у салон автомобіля марки "Renault Kangoo", реєстраційний номер НОМЕР_9 , а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_17 , звідки таємно викрав речі на загальну суму 16 460 гривень.

В період часу з 20 год. 16.03.2020 року по 06 год. 50 хв. 17.03.2020 року ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_10, побачив припаркований автомобіль марки "Fiat Fiorino" білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_10 , який пеперуває у користуванні потерпілого ОСОБА_22 . У цей час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до вказаного транспортного засобу. Діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна, незаконно проник у салон автомобіля марки "Fiat Fiorino", реєстраційний номер НОМЕР_10 , а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_22 , звідки таємно викрав речі на загальну суму 6 860,60 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання;

- прокурор з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечив, вважає, що її слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 404 ч.1КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні його підзахисному покарання було не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та призначено надто суворе покарання, на думку колегії суддів є безпідставними та необгрунтованими.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за скоєний злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому вигляді й розмірі, яке з урахування ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, та й іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до загальної частини цього кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення зобов`язують суд при призначені покарання врахувати не лише ступінь тяжкості скоєного злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 було враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю окремих кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнано рецидив злочинів.

Також судом першої інстанції враховано те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, молодий вік обвинуваченого та стан його здоров`я. Згідно висновків судово-психіатричного експерта №70/2020 від 30.03.2020 року та 162/2020 від 17.08.2020 року ОСОБА_9 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відносяться до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання психоактивних речовин (опіоїдів, канабіноїдів, амфетамінів), синдром залежності, на даний час утримання від вживання внаслідок перебування в особливих умовах, що згідно МКХ-10 F 19.21; F11.21. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_9 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Окрім того, згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_9 наявний дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високий ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Івано-Франківський міськрайонний відділ філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеки для суспільства .

Отже, враховуючи вищенаведене судова колегія вважає, що доводи захисника ОСОБА_8 в інтесреах обвинуваченого ОСОБА_9 є безпідставними, оскільки всі перелічені обставини, які пом`якшують покарання його підзахисного були враховані судом при призначенні покарання.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

Окрім цього, санкція ст. 185 ч.3 КК України, передбачає покарання у виді

позбавлення волі від трьох до шести років. Проте, суд першої інстанції врахувавши особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання призначив ОСОБА_9 покарання у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не встановлено підстав для висновку про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 мінімального покарання, передбаченого санкцію статті 185 ч.3 КК України.

Більш м`яке покарання за ст. 185 ч.2 ст. 185 ч.3 КК України не відповідатиме ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Івано - Франківського міського суду від 19 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5