Справа №463/707/24
Провадження №1-кс/463/1013/24
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду заяви ОСОБА_3 від 16.03.2023 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000104 від 30.03.2023,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо нерозгляду заяви ОСОБА_3 від 16.03.2023 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000104 від 30.03.2023.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000104 від 30.03.2023. Відомості в ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_3 ОСОБА_3 звертався до слідчого з заявою від 16.03.2023 року про визнання його потерпілим, вручення пам`ятки про права та обов`язки. Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 13.04.2023 року, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000104 від 30.03.2023, відмовлено. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2023 року, скасовано постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 13.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному проваджені № 0000104 від 30.03.2023. Скаржник звертаючись до суду з даною скаргою зазначає, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2023 року зобов`язано слідчого повторно розглянути його заяву від 16.03.2023 року, тому враховуючи те що слідчим не вирішено його заяву від 16.03.2023 року, вважає що останнім здійснюється бездіяльність.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заперечення на скаргу, відповідно до якого в задоволенні скарги просить відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає часткового задоволення виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000104 від 30.03.2023.

Відомості в ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_3

ОСОБА_3 звертався до слідчого з заявою від 16.03.2023 року про визнання його потерпілим, вручення пам`ятки про права та обов`язки.

Постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 13.04.2023 року, в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000104 від 30.03.2023, відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.06.2023 року, скасовано постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 13.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному проваджені № 0000104 від 30.03.2023. Слід зазначити, що слідчий суддя не зобов`язував слідчого повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 16.03.2023 року. Слідчий суддя постановляючи ухвалу від 14.06.2023 року, вказав, що в силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 , як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 640/5023/19).

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, з аналізу ст. 55 КПК України вбачається, що після скасування слідчим суддею постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілою та до винесення нової постанови про відмову у визнанні особи потерпілою, процесуальні права особи, як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.

Враховуючи наведене, з метою визначення статусу особи, після скасування слідчим суддею постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілим, слідчий з урахуванням аналізу матеріалів кримінального провадження, зобов`язаний вчинити одну з наступних процесуальних дій (рішень): 1) вручити особі пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; або 2) винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.

Не вчинення слідчим однієї з даних процесуальних дій (рішень), порушує права особи на визначеність її статусу в кримінальному провадженні, що в подальшому призводить до порушення прав особи та є бездіяльністю слідчого.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

При цьому, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

При таких обставинах, скарга підлягає до часткового задоволення, шляхом зобов`язання слідчого вчинити одну з дій (рішень) передбачених ст.55 КПК України.

Керуючись статтями 220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження №0000473 від 07.10.2020 усунути порушення в межах кримінального провадження №0000473 від 07.10.2020, шляхом виконання вимог ст. 55 КПК України та повідомити ОСОБА_3 про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1