Справа № 464/236/24
пр.№ 1-кс/464/57/24
У Х В А Л А

16 січня 2024 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

слідчий ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про накладення арешту на майна яке було вилучено в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі червоного кольору з ІМЕ № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 в чохлі розового кольору, мобільний телефон в корпусі чорного кольору на кнопки моделі S180, сім кухонних ножів, жіночий халат білого кольору в чорну та фіолетову крапку, жіночий халат бежевого кольору з зображенням листків, жіночі штани білого кольору з візерунками, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. В обгрунтування клопотання покликається на те, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 року за № 0000032 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 08.01.2024 близько 22:47 год., перебуваючи за місцем своєї реєстрації та проживання у квартирі АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, через конфлікт із останнім, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, умисно нанесла один удар кухонним приладдям (ножем), в область грудної клітки ОСОБА_5 , в результаті чого, спричинила останньому тілесне ушкодження, а саме проникаюче колючо-різане поранення грудної клітки, яке призвели до настання смерті. Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вищевказані речі. Вказані предмети 11.01.2024 року було оглянуто та визнано речовими доказами. Враховуючи те, що вказані предмети є речовими доказами і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази в даному кримінальному провадженні, просить клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутності та просить таке задоволити.

Представник власника майна на розгляд клопотання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду такого, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відділом поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000032 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Встановлено, що 10.01.2024 року слідчим проведено обшук, за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено майно останньої, а саме: сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі червоного кольору з ІМЕ № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 в чохлі розового кольору, мобільний телефон в корпусі чорного кольору на кнопки моделі S180, сім кухонних ножів, жіночий халат білого кольору в чорну та фіолетову крапку, жіночий халат бежевого кольору з зображенням листків, жіночі штани білого кольору з візерунками.

Постановою слідчого від 11.01.2024 року вказані вище предмети визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, з метою збереження речових доказів, вважаю, що не застосування арешту може призвести до знищення цього майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити. Накласти арешт на майна яке було вилучено в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , сенсорний мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі червоного кольору з ІМЕ № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 в чохлі розового кольору, мобільний телефон в корпусі чорного кольору на кнопки моделі S180, сім кухонних ножів, жіночий халат білого кольору в чорну та фіолетову крапку, жіночий халат бежевого кольору з зображенням листків, жіночі штани білого кольору з візерунками, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1