Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8132/23
У Х В А Л А

07.02.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в кримінальному провадженні № 0000768 від 27.11.2023 року , -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в кримінальному провадженні № 0000768 від 27.11.2023 року.

У скарзі захисник посилається на незаконність та необґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вказаному кримінальному провадженні як такої, що не відповідає вимогам ст. ст.8, 9, 42, 276 - 279, 303 КПК України.

Так, на думку захисника, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, є безпідставним та очевидно необґрунтованим. Зокрема, достатні докази, які б обґрунтовували в сукупності та взаємозв`язку наявність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 .

Відомості, викладені у повідомленні про підозру не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Так, у повідомленні про підозру ОСОБА_5 зазначена форма вини останнього, зокрема, така визначена як умисна. Умисел, у свою чергу поділяється на прямий та непрямий. Поняття прямого та непрямого умислу визначені нормами Кримінального кодексу України. Кваліфікація цієї правової категорії цілком і повністю залежить від фактичних обставин у кримінальному провадженні.

Що стосується прямого умислу то поняття такого визначені частиною 2 статті 24 КК України.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_5 фактично інкримінується наявність умислу на вчинення ряду діянь у кримінальному провадженні, натомість у матеріалах досудового розслідування відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують наявність прямого умислу в діях ОСОБА_5 .

Що стосується об`єктивної сторони кримінального правопорушення то така полягає у діяннях особи, що спричиняють смерть, та причинному зв`язку між злочинними діяннями і злочинними наслідками.

Із змісту об`єктивної сторони цього складу кримінального правопорушення випливає також об`єкт, зокрема, правовідносини, які формуються навколо охорони життя та здоров`я людини.

Отож в умовах умисного вбивства прямий умисел особи спрямований саме на основний об`єкт, зокрема, життя людини. Кваліфікація цього кримінального правопорушення за пунктом 7 частини 2 утворює додатковий об`єкт - громадський порядок.

Водночас у матеріалах досудового розслідування міститься відеозапис в результаті перегляду яких очевидною є обставина, що на місці події перебувало не менше ніж 300 людей. Відтак, поза межами розумного сумніву залишається логіка сторони обвинувачення щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 296 КК України саме ОСОБА_5 , тоді як навіть фізична присутність останнього у вказаній події не підтверджена належними та допустимими доказами.

Зокрема, захисник зазначає, що повідомлення про підозру повинно ґрунтуватись на належних та доказах, які в сукупності та взаємозв`язку обґрунтовують наявність складу правопорушення в діях особи.

А тому просить слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали скаргу з викладених у ній підстав, просили таку задовольнити в повному обсязі.

Старший слідчий ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги, вказавши, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, оскільки не надано стороною захисту і будь-яких належних та допустимих доказів, які б у свою чергу спростовували ті докази, які слідчим здобуто на даному етапі досудового розслідування.

Зокрема, проведені слідчі дії, а саме допити свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які чітко вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Крім нього, вказаний факт підтверджується проведеними слідчими експериментами та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Крім цього прокурор зазначив, що дана скарга не може бути предметом розгляду, оскільки обгрунтованість вказаної підозри вже була предметом дослідження слідчого судді Виноградівського районного суду, а саме 29.11.2023 та 25.01.2024 при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та при його продовженні, яким зроблено висновок про її обгрунтованість.

Так, вказане питання вже було предметом дослідження і Закарпатського апеляційного суду, а саме 22.01.2024 та 30.01.2024, яким також зроблено висновок про обгрунтованість такої.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження які слугували підставою повідомлення про підозру, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 27 листопада 2023 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, знаходячись неподалік будинку № 18 по вул. Партизанська в с. Підвиноградів Берегівського району, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, виражаючись в адресу громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_13 нецензурною лайкою та тримаючи у правій руці заздалегідь приготовлений предмет дерев`яну биту, з метою нанесення тілесних ушкоджень підійшов до ОСОБА_12 , та наніс йому одного удару вказаною битою в область голови, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку та встановлених норм моралі, підійшов до ОСОБА_13 , якому також наніс одного удару дерев`яною битою в область голови, спричинивши останнім тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

28 листопада 2023 року о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими доказами зібраними в ході розслідування.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 також підтверджується впізнаннями за участі потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на яких з поміж інших осіб, потерпілі чітко впізнають ОСОБА_5 , та слідчими експериментами за участі свідка ОСОБА_9 , а також потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11

КПК України не містить конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру, але з аналізу положень ст. 276-278 КПК України можна виділити 3 підстави для скасування повідомлення про підозру, а саме:

1) неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

3) аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обгрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення.

Разом з ним, у своїй скарзі захисник не вказує на жодну із зазначених підстав, як на підставу для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 або на конкретну слідчу дію, яка на його думку, проведена з порушенням КПК України та не відповідає основним засадам кримінального процесу.

Також, у скарзі відсутні будь-які конкретні посилання на порушення, що зазначені у главі 4 КПК України та стосуються питань належності та допустимості ти чи інших доказів.

Не надано стороною захисту і будь-яких належних та допустимих доказів, які б у свою чергу спростовували ті докази, які слідчим здобуто на даному етапі досудового розслідування.

Зокрема, проведені слідчі дії, а саме допит свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитами потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 чітко вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Крім нього, вказаний факт підтверджується проведеними слідчими експериментами та пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 , а також потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .

Обґрунтованість підозри передбачає, що об`єктивно існують дані про причетність особи до вчинення правопорушення. До таких даних відносяться показання, документи, речові докази, висновки експертів, тощо. Саме наявність відповідних фактичних даних є необхідною для обґрунтованого повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п.14 ч.1 ст.3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.5 ст.9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми з очевидністю випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру відповідно до п.10 ст. 303 КПК пов`язана виключно з питанням її обгрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення.

Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необгрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Цього припису кримінального процесуального закону захисник при поданні скарги не врахував.

Скарга захисника не містить жодного доводу про необґрунтованість підозри. Посилання в ній на не вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також всі інші викладені в ній доводи не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Отже, підстав для задоволення такої скарги немає.

Керуючись статтями 276, 278, 303 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Слідчий суддя ОСОБА_1