У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2023 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника -адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чинадієво Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, працює на ТОВ "Ядзакі", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України
про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-
Із поданого слідчим :клопотання вбачається, що 02 листопада 2023 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час дії воєнного стану на всій території України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 побачили потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час перебував на лавиці та на виконання свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , де завдав йому один удар долонею правої руки в сторону обличчя, після чого потерпілий ОСОБА_9 , впав на землю обличчям, а в цей час ОСОБА_5 залишився стояти біля лавиці де знаходився потерпілий ОСОБА_8 та спостерігав, чи ніхто не підходить, а тим часом ОСОБА_7 , відкрито заволодів рюкзаком потерпілого ОСОБА_8 , в якому знаходились приблизно 650 гривень, мобільний телефон синього кольору марки «tehno spark» та банківська картка «Приват-Банк». Після цього покинули місце події та пішли в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошима та речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму, яка наданий час встановлюється.
03.11.2023 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.11.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.
Слідчий у клопотанні стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованому ОСОБА_5 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Обґрунтовуючи необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий у клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний перебуваючи на волі зможе переховуватися від органу досудового слідства, слідства; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахування наведеного, а також того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наведеним вище ризикам, слідчий у клопотанні просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, підозрюваний жалкує про скоєне, щиро кається, сприяє слідству. Впливати на свідків наміру не має. Перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб не буде. Також захисник просив врахувати, що підозрюваний має на утриманні батька та матір інвалідів. Вважає, що запобігти ризикам наведеним у клопотанні слідчого можуть і більш м`які запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою. Окрім цього, захисник вказав на матеріальне становище підозрюваного, про що слід врахувати при визначенні розміру застави. З урахуванням наведеного , захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 03.11.2023 року, у рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.11.2023 року повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За змістом ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені: протокол огляду місця події від 02.11.2023 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2023 року від потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.11.2023 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.11.2023 року, протокол затриманя ооби підозрюваої ОСОБА_5 від 03.11.2023року, рапорт о.у О.Кедін від 03.11.2023р., інші матеріали кримінального провадження, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрівається у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та можливих свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни його показів вигідних для нього.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Окрім цього, знайшли своє підтвердження і наявність ризиків щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний у 2012 році був засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років і один місяць, проте після відбування покарання належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний, корисливий злочин із застосуванням насильства, що свідчить про його антисуспільну та антиморальну поведінку.
При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ці ризики.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Щодо ризику наведеного у клопотанні слідчого про можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає такі нічим не доведеними і необґрунтованими.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності поєднаного з насильством, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній раніше вчиняв аналогічні злочини за які був засуджений, проте належним висновків для себе не зробив та знову вчинив таке кримінальне правопорушення, має постійне місце проживання.
Також слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного, а саме долучені до клопотання копії довідки № 0176782 згідно якої останній є інвалідом з дитинства та довідки Тур`я-Реметівського психоневрологічного інтернату № 11 від 17.01.2012 року.
При цьому, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі такі не містять.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Доводи наведені стороною захисту адвокатом ОСОБА_4 у запереченнях не спростовують висновків, до яких дійшов слідчий суддя під час розгляду данного клопотання. Інших істотних обставин, які би вказували на можливість розгляду питання обрання альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, стороною захисту не вказано.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого, корисного злочину із застосуванням насильства, раніше був засуджений, в тому числі за аналогічні злочини, відбув покарання в повному обсязі та вийшов з місць позбавлення волі , проте, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.
Також слідчим суддею враховується і матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки дані про місце офіційного працевлаштування його суду не надано та такі відсутні , на чому наголошував і сам захисник підозрюваного у судовому засіданні, що підозрюваний не матиме можливості сплатити розмір застави, передбачений за вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 ККУкраїни, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та такий розмір буде завідомо для підозрюваного непомірним.
Разом з тим, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, враховуючи те, що матеріалами клопотання підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна поєднаного з насильством , вчиненим відносно потерпілого ОСОБА_8 та заподіяння останньому тілесних ушоджень, які не є небезпечним для життя та здоровя , однак, вчиненого за попередьою змовою з ОСОБА_7 в умовах воєнного стану , слідчий суддя не визначає розмір застави.
Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184,193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чинадієво, Мукачівського району, Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, працюючого в ТОВ «Ядзакі», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити по 28 грудня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 376 КПК України оголошений учасникам судового провадження 09.11.2023 року о 15 год. 00 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1