Справа №760/2950/24 1-кс/760/1914/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво серії КВ № 000629 від 15.07.2019р. про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги), підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, інвалід ІІ групи з дитинства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000356 від 04.02.2024р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 0000356 від 04.02.2024р., яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 03.02.2024р., приблизно о 19:00 год., до адреси: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , останній, разом з ОСОБА_5 , прибули та почали вживати алкогольні напої.

Того ж дня, приблизно о 23:00 год., із квартири АДРЕСА_4 , пролунали гучні звуки, які почули ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Останній вказав, що сусід зверху, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , систематично порушує правила додержання тиші, через що між ними часто виникають словесні конфлікти.

У подальшому, приблизно о 23:45 год., з метою висловити зауваження ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 піднялися на поверх вище, де постукали у вхідні двері до квартири АДРЕСА_5 . Двері відкрив ОСОБА_10 , та між ними відбувся словесний конфлікт, який, не вирішивши, ОСОБА_10 припинив, закривши двері. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знову постукали у двері, які на цей раз відкрив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що до цього вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_10 у вищезазначеній квартирі.

Оскільки, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебували у стані алкогольного сп`яніння, то відбулась конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_11 зробив поштовх руками у тулуб ОСОБА_9 , від якого останній зробив пару кроків назад, після чого ОСОБА_11 направився у напрямку ОСОБА_5 та скоротивши дистанцію до останнього. У цей момент ОСОБА_5 дістав з кишені штанів ніж та забажав нанести ним тілесні ушкодження ОСОБА_11 у життєво важливі органи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому, тримаючи у своїй правій руці ніж, здійснив не менше трьох ударів у ділянку тулуба зліва на рівні грудної клітини ОСОБА_11 , після чого швидко покинув місце вчинення кримінального правопорушення та зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_11 у подальшому своєчасно викликали карету швидкої медичної допомоги та доправили до медичного закладу, де шляхом хірургічного втручання врятували його життя.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 відносно ОСОБА_11 , відповідно довідки із медичної карти № 1711 від 04.02.2024 з Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь", потерпілому завдано тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини справа, проникаючого поранення серця, проникаючого поранення правої плевральної порожнини, гемоторакс справа, непроникаюче поранення грудної клітини зліва.

04.02.2024р. о 09год. 30хв. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

04.02.2024р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протокол огляду місця події від 04.02.2024 за адресою: АДРЕСА_6 ; протокол огляду місця події від 04.02.2023 у приміщенні Головного військово-медичного госпіталю Національного військово-медичного клінічного центру, що за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 16; протокол огляду місця події від 04.02.2024 за адресою: АДРЕСА_7 ; протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, а саме зняття відео з камери спостереження у під`їзді будинку №177/125 від 04.02.2024; показання свідка ОСОБА_10 отриманими під час його допиту від 04.02.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_10 ; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 04.02.2024; протокол огляду предмету, а саме відеозапису з камер спостереження у під`їзді будинку №177/125 від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_10 ; показання свідка ОСОБА_12 отримані під час її допиту від 04.02.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_12 ; протокол огляду предмету, а саме відеозапису з камер спостереження у під`їзді будинку №177/125 від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_12 ; показання свідка ОСОБА_13 отримані під час її допиту від 04.02.2024; показання свідка ОСОБА_9 отримані під час його допиту від 04.02.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_9 ; протокол огляду предмету, а саме відеозапису з камери спостереження у під`їзді будинку №177/125 від 04.02.2024 за участі свідка ОСОБА_9 ; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 04.02.2024; довідка №1711 з Головного військово-медичного госпіталю Національного військово-медичного клінічного центру щодо стану ОСОБА_11 та інші матеріалами кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому слідчий суддя вважає, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на потерпілого, оскільки потерпілий ОСОБА_11 на даний час знаходиться у лікарні в тяжкому стані, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого, а також незаконного впливу на свідків, оскільки частина із них є його знайомими та друзями, тому може здійснювати на них вплив, з метою зміни ними показань.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 перешкоджав кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, його майновий та сімейний стан (одружений, має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, інвалід ІІ групи з дитинства), а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому слідчий суддя вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті потерпілому, не доведеному до кінця з причин, які не залежали від волі особи, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04 лютого 2024 року 09год. 30 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 09год. 30 хв. 03 квітня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1