Справа № 455/2707/23
Провадження № 1-кс/455/531/2023
У Х В А Л А

26 грудня 2023 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000592 від 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2023 прокурор Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000592, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 21.12.2023 року у ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_4 про те, що 31.05.2023 ОСОБА_5 , житель м. Бершадь Бершадського району Вінницької області шляхом обману та зловживання довірою заволодів його транспортним засобом марки «Mersedes -Benz Sprinter» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та грошовими коштами в сумі 4000 доларів США, чим заподіяв заявнику матеріальну шкоду на загальну суму 570 000 грн.

Зазначає, що в ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що він є власником транспортного засобу марки «Mersedes -Benz Sprinter» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , VIN- код НОМЕР_2 . В березні 2023 року у зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, даний автомобіль було пошкоджено. В кінці червня 2023 ОСОБА_4 вирішив провести ремонт даного транспортного засобу, а тому в мережі Інтернет знайшов оголошення, що такий автомобіль може бути переобладнаний в евакуатор, тому він зв`язався з особою, яка подала вказане оголошення на ім`я ОСОБА_5 . В ході телефонної розмови з вказаним громадянином по телефону НОМЕР_3 , даний чоловік повідомив ОСОБА_4 , що зможе переобладнати даний автомобіль в евакуатор та відремонтувати його після ДТП, вартість таких послуг становитиме 6500 доларів США, при цьому як завдаток йому потрібно буде надати 4000 доларів США, а решту суми після закінчення ремонтних робіт та після виготовлення всієї документації та перереєстрації в сервісному центрі даного автомобіля на евакуатор. Потерпілий погодився на умови ОСОБА_5 та 31.05.2023 останній приїхав у с. Стара Ропа Самбірського району Львівської області на легковому автомобілі «Крайслер Вояджер» д.н.з. НОМЕР_4 , та в подальшому з приватної території ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 забрав його автомобіль марки «Mersedes -Benz» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , завантаживши його на причіп - лафету, крім того потерпілий віддав ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_5 , оскільки воно йому буде потрібно для того щоб внести зміни в свідоцтві про реєстрацію даного т/з при переобладнанні в евакуатор. Окрім того, дружина потерпілого - ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 як завдаток за подальші роботи грошові кошти в сумі 3000 доларів США, після чого ОСОБА_5 поїхав. Термін виконання робіт по переобладнанню вищевказаного автомобіля в евакуатор мав становити 3 місяці, що було узгоджено між потерпілим та ОСОБА_5 . Приблизно через 2 місяці ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 з приводу того чи готовий його транспортний засіб, нащо останній відповів, що автомобіль ще не готовий та не переобладнаний, при цьому поважних причин вказаний громадянин вказати не міг. В подальшому ОСОБА_4 став телефонувати до вказаного громадянина частіше, та при розмові ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно надати ще 1000 доларів США, так як попередньо між ними було домовлено щодо авансу, на що потерпілий погодився, та попросив свого знайомого ОСОБА_7 передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1000 доларів США. В подальшому, враховуючи вказану ситуацію, ОСОБА_4 засумнівався в чесності та порядності ОСОБА_5 , тому сказав ОСОБА_5 щоб він написав розписку про отримання ним грошових коштів в сумі 4000 доларів США та передав її ОСОБА_8 під час їхньої зустрічі, на що останній погодився та 11.09.2023 в присутності ОСОБА_9 написав вищевказану розписку та передав її останньому. ОСОБА_4 та його друг ОСОБА_10 неодноразово телефонували до ОСОБА_5 щодо закінчення робіт, однак останній просив надати йому додатковий час, оскільки всі роботи ще не виконанні. Згодом, 21.12.2023 ОСОБА_4 виявив що з додатку «Дія» зникло свідоцтво про реєстрацію його транспортного засобу НОМЕР_5 , та зрозумів, що його автомобіль було перереєстровано на іншу особу. У зв`язку з цим його знайомий ОСОБА_10 зателефонував до ОСОБА_5 з даного приводу та вказав останньому, що йому ніхто не давав дозволу на перереєстрацію транспортного засобу, на що останній відповів, що йому потрібно було це зробити, не назвавши конкретних причин. Після цього на його неодноразові дзвінки ОСОБА_5 більше не відповідає. ОСОБА_4 вказав, що автомобіль марки «Mersedes -Benz Sprinter» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на даний час знаходиться за адресою: Вінницька область, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Ярослава Мудрого, 133. Вказує, що показання потерпілого ОСОБА_4 підтвердили своїми показами допитані в статусі свідків його дружина ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ..

Враховуючи вищенаведене, оскільки даний транспортний засіб був здобутий злочинним шляхом та містить на собі сліди вчинення злочину, з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, проте у поданому клопотанні просив розглядати таке без його участі та без застосування аудіо та відео фіксації.

Оскільки в судове засідання не прибули всі особи які беруть участь у судовому провадженні, а тому у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування розгляду клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів доданих до клопотання, зокрема, із витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000592, в рамках якого подано до суду клопотання, 21.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 21.12.2023 року у ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_4 про те, що 31.05.2023 ОСОБА_5 , житель м. Бершадь Бершадського району Вінницької області шляхом обману та зловживання довірою заволодів його транспортним засобом марки «Mersedes -Benz Sprinter» з реєстраційним номером НОМЕР_6 , VIN-код НОМЕР_2 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 570 000 грн. Орган досудового розслідування по даному кримінальному провадженні ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області, прокурором, який здійснює процесуальне керівництво є в.т.ч. ОСОБА_3

22.12.2023 прокурор Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням про арешт майна автомобіля марки «Mersedes - Benz Sprinter» з реєстраційними номерами НОМЕР_7 , № НОМЕР_2 , власником якого,внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, від 24.11.2023, є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки даний транспортний засіб був здобутий злочинним шляхом та містить на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони його відчуження.

Стаття 131 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, що і потрібно довести слідчому чи прокурору при зверненні з клопотанням про арешт майна саме з цією метою.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка, серед іншого, зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України до клопотання слідчого про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно автомобіль є забезпечення збереження речових доказів, оскільки даний транспортний засіб був здобутий злочинним шляхом та містить сліди вчинення злочину.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи з наведеної норми права, матеріальні об`єкти, які на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналізуючи наведені вимоги закону, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності матеріального об`єкту тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вищезазначеного майна речовим доказом, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.107,131,132,170-173, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000592 від 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1