Справа № 496/463/24
Провадження № 1-кс/496/409/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Біляївка клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженны за № 0000325 від 18.12.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України,--

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивовано тим, що 16.12.2023 року до ч/ч ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідома особа 06.12.2023 року у період часу з 07 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила крадіжку електроінструменту та телевізора.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 06.12.2023 року повернувшись за місцем свого мешкання після роботи ввечері, він помітив відсутність свого особистого майна, а саме: телевізору марки «Samsung» з діагоналлю 39 дюймів, бензопили помаранчевого кольору, зварювального апарату. Наступного дня, 07.12.2023 року переглядаючи камери відеоспостереження своїх сусідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які мешкають за адресами: АДРЕСА_2 відповідно, ОСОБА_5 побачив, що 06.12.2023 року приблизно о 8 год. 13 хв. чоловік ромської національності, в особі якого він впізнав свого знайомого ОСОБА_8 , проникає на територію його будинку через паркан, після чого, через деякий час повертається із майном. Також, переглядаючи відеозаписи за 05.12.2023, ОСОБА_5 побачив, що приблизно о 20 год. 43 хв. двоє осіб стоять поряд з його будинку на автомобілі білого кольору, також на відеозаписах з камер відеоспостереження за 06.12.2023 біля його будинку приблизно о 8 год. 30 хв. був помічений вказаний автомобіль білого кольору, марки ВАЗ 211540, який ОСОБА_5 впізнав як автомобіль, що належить ОСОБА_8 .

Крім того, допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який показав, що 06.12.2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. він знаходився на вулиці неподалік свого будинку, де в цей час побачив як зупинився автомобіль білого кольору марки ВАЗ 2115 д/з НОМЕР_1 . Через 5-10 хвилин до вищевказаного автомобіля підійшов його знайомий ОСОБА_8 , який мешкає неподалік циганського табору, при собі в нього знаходився білий мішок в якому знаходився інструмент ймовірно бензопила, оранжевого кольору та інший інструмент. В цей час з автомобіля вийшов ОСОБА_10 , який відкрив багажник та поклав вищевказаний мішок. Після чого, сів в автомобіль та поїхав у бік циганського табору, який розташований неподалік вулиці Павлова в селі Нерубайському.

В ході досудового розслідування, допитано в якості свідка ОСОБА_11 , який показав, що 06.12.2023 року у пізній час доби він знаходився в магазині, що розташований на АДРЕСА_1 , де в цей час до нього підійшов його знайомий ОСОБА_12 , який мешкає у вказаному селі. Під час бесіди його знайомий ОСОБА_13 запропонував йому придбати раніше вживаний телевізор марки «Самсунг», у зв`язку з чим, вони вийшли на вулицю подивитися товар. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_11 побачив раніше не відомого чоловіка ромської національності, який тримав запропонований телевізор, але на вказану пропозицію ОСОБА_11 відмовився. Під час розмови ОСОБА_11 помітив, що його знайомий ОСОБА_13 звертався до вказаного чоловіка ромської національності як «Бета».

Так, 27.01.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 -«», виявлено та вилучено:

- велосипед «Махх Pro F300», синього кольору, який поміщено до поліетиленового пакету та скріплено контрольним талоном;

- генератор (бензиновий) «Veta VT 350 SE», червоного кольору, який поміщено до поліетиленового пакету та скріплено контрольним талоном.

27.01.2024р. постановою слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, вказані предмети та речі визнано речовими доказами, тому виникла необхідність у збереженні майна шляхом накладення арешту, з метою подальшого збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули.

Власника майна, згідно матеріалів клопотання не вдалось встановити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як підставу та мету арешту, слідчим зазначено, що 27.01.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: велосипед «Махх Pro F300», синього кольору, який поміщено до поліетиленового пакету та скріплено контрольним талоном; генератор (бензиновий) «Veta VT 350 SE», червоного кольору, який поміщено до поліетиленового пакету та скріплено контрольним талоном та в подальшому, постановою слідчого вказане майно визначено речовим доказом.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому є підстави для відмови в задоволенні клопотання.

Так, з матеріалів клопотання, визначено, що допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 06.12.2023 року повернувшись за місцем свого мешкання після роботи ввечері, він помітив відсутність свого особистого майна, а саме: телевізору марки «Samsung» з діагоналлю 39 дюймів, бензопили помаранчевого кольору, зварювального апарату.

Також, до клопотання додано витяг з ЄРДР, в якому зазначено, що 06.12.2023 року було вчинено крадіжку електроінструменту та телевізора.

Відповідно до п. 2,3 Розділу IV Положенням - Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. До витягу з Реєстру включається інформація, в тому числі про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким, чином витяг, що додано до вказаного клопотання повинен, в тому числі містити короткий виклад інформації щодо обставин крадіжки велосипеду «Махх Pro F300», синього кольору та генератора (бензинового) «Veta VT 350 SE», червоного кольору. Або суду маэ бути надано докази, що зазначені речі є предметом злочинного посягання по іншому кримінальному провадженню та здобуті особами у яких вони вилучені неправомірним шляхом. Також зазначені речі ні є такими, що вилучені з цивільного обігу.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що тимчасово вилучене 27.01.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , майно, а саме: велосипед «Махх Pro F300», синього кольору; генератор (бензиновий) «Veta VT 350 SE», червоного кольору, не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, оскільки слідчим та прокурором не доведено правову підставу для їх арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а отже і не доведено необхідність такого арешту, виходячи з чого клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт залишити без задоволення.

Негайно повернути тимчасово вилучене майно, вилучене 27.01.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: велосипед «Махх Pro F300», синього кольору; генератор (бензиновий) «Veta VT 350 SE», червоного кольору - власнику.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1