Номер провадження: 11-кп/813/1903/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077 від 18 березня 2023 року відносно

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, громадянина України, українця, офіційно не правцевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року, ухваленим у спрощеному провадженні, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирішено питання стосовно процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскарженим вироком встановлено, що 18.03.2023 року, приблизно о 13 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Лугова в с. Киселівка, Херсонського району, Херсонської області, діючи умисно, з метою підтвердження права керувати транспортним засобом, усвідомлюючи, що наявне в нього посвідчення водія підроблене, пред`явив на вимогу поліцейських УПП в Херсонській області ДПП, в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», підроблене водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами з категорією «А», «В», «С» видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія та номер НОМЕР_2 від 03.12.2022, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, отриманий ним у порушення вимог постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 за невстановлених у ході досудового розслідування обставин місці та часі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

В іншій частині просив вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в порушення вимог ст.65 КК України суд першої інстанції не взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального

правопорушення, обставини його вчинення, необґрунтовано врахував обставину, яка пом`якшує його покарання. Неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст.65 КК України призвело до призначення ОСОБА_7 надмірно м`якої міри покарання.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось і те, що вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, хоча і відноситься до кримінальних проступків, однак спрямоване проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Крім того, поза увагою суду та без відповідної оцінки залишився той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 протягом чотирьох місяців двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Правові позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити вирок без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора про його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Положеннями ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі дотримався вищевказаних вимог Кримінального закону.

Апеляційний суд зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 був розглянутий в спрощеному порядку, в порядку ст. 302 КПК України, за відсутністю учасників судового провадження, з урахуванням доданих до нього матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неврахування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання тих обставин, що ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП, оскільки прокурор, звертаючись до суду з обвинувальним актом та з клопотанням про його розгляд в порядку спрощеного провадження, не надав доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що під час судового розгляду обвинувального акту, судом першої інстанції не досліджувалася у якості характеризуючих матеріалів інформаційна довідка про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, унеможливлює врахування вказаних обставин апеляційним судом.

При цьому, прокурор, у своїй апеляційній скарзі взагалі не обґрунтував необхідність призначення ОСОБА_7 максимального розміру покарання у виді арешту, як такого, що є відповідним тяжкості вчиненого кримінального проступку та особи обвинуваченого.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, надав оцінку низці обставин, які мають значення при призначенні законного та справедливого покарання, яке б відповідало вимогам ст.65 КК України.

Так, у якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував щире каяття.

Як убачається зі змісту оскарженого вироку, обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, в зв`язку з чим, судовий розгляд кримінального провадження був проведений в спрощеному порядку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Між тим, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особи обвинуваченого, який не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий та обставини, що пом`якшують його покарання, наведені вище, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В свою чергу апеляційний суд враховує пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ним під час апеляційного розгляду, який щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчинення ним неправомірних дій та осуд своєї поведінки, а також виразив своє бажання сплатити штраф на виконання призначеного йому судом першої інстанції покарання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді арешту у найбільшому розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст.358 КК України.

З урахуванням наведеного та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно прийнято рішення про призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржений вирок суду - без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4