Справа № 474/1576/23
Провадження: № 1-кп/484/127/24р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, що має середньо - спеціальну освіту, проходив військову службу по мобілізації на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини у військовому званні «солдат», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, учасник бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 25.02.2022 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022р. солдата ОСОБА_3 прийнято на військову службу, де він ніс службу до 01.06.2023р., в подальшому останній перейшов у розпорядження в/ч НОМЕР_2 згідно наказу №158 від 01.06.2023, де ніс службу до 20.08.2023р. та з 22.08.2023р. призначено до в/ч НОМЕР_3 на підставі наказу №181 від 22.08.2023р. на посаду робітника, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 25.02.2022р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65, 68 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Проходячи військову службу солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 27, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Так, 03.09.2023р., близько 19 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебували за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 та рухалися по асфальтованій доріжці вздовж бетонного паркану, яким огороджена територія військової частини в напрямку казарми.

В цей час їм назустріч вийшов ОСОБА_3 , який був в стані алкогольного сп`яніння, та зробив зауваження ОСОБА_6 з приводу самовільного залишення території військової частини та між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка.

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 підійшов в притул до ОСОБА_6 та діючи умисно, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один різкий удар ліктем правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 , від якого останній впав на асфальтоване покриття потиличною частиною голови та втратив свідомість.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, перелому склепіння і основи черепа, множинних забоїв головного мозку, набряку головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_6 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 03.09.2023р., близько 19 год. 00 хв., перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ліктем правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 , від якого останній впав на асфальтоване покриття потиличною частиною голови та втратив свідомість. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що пробачає обвинуваченого, просив його суворо не карати, по можливості призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та справу слухати без його участі.

Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, 03.09.2023р., близько 19 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи умисел, направлений па заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один різкий удар ліктем правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 , від якого останній впав на асфальтоване покриття потиличною частиною голови та в результаті отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, перелому склепіння основи черепа, множинних забоїв головного мозку, набряку головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нанесення ОСОБА_3 удару ліктем правої руки в область лівої щелепи ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілим вказаними тяжкими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин,суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, а за місцем проходження служби - посередньо, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, має проблеми зі здоров`ям.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, в редакції чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, ряд пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, має суттєві проблеми зі здоров`ям, суд вважає, за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, замінивши позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк відповідно до ст. 62 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений, на підставі ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.09.2023 року, на штани військові камуфляжні зі слідами бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , та були вилучені в ході складання протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину.

Речові докази штани військові камуфляжні зі слідами бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , та були вилучені в ході складання протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, поміщені до спец пакету PSP 7129393, суд вважає за необхідне знищити.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України призначене ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, як військовослужбовцю, замінити покаранням у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 04.09.2023р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції станом на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 04.09.2023р. до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.09.2023 року, на штани військові камуфляжні зі слідами бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , та були вилучені в ході складання протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину.

Речові докази штани військові камуфляжні зі слідами бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , та були вилучені в ході складання протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, поміщені до спец пакету PSP 7129393, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1