У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.12.2023, приблизно о 13:10 годині, достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебував біля ТРЦ «Березинка» неподалік магазину «Рошен», розташованого по вулиці Марії Лисиченко, 21 в місті Дніпро, де побачив, потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час та місці ОСОБА_4 підійшов ближче до ОСОБА_6 та в її відкритій жіночій сумці чорного кольору яка була одягнена у неї через плече, побачив грошові кошти в сумі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США які належать останній. Так, ОСОБА_4 , визначив вказані грошові кошти об`єктом свого злочинного посягання, та у нього раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 20.12.2023 приблизно о 13:20 годині, прослідував за потерпілою ОСОБА_6 , до будинку АДРЕСА_1 та підійшовши до останньої розпочав з нею розмову, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілої ОСОБА_6 , своєю правою рукою витягнув з сумки останньої грошові кошти сумі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США та поклавши їх до правої кишені штанів одягнених на ньому, почав переходити автомобільну дорогу, розташовану по вулиці Донецьке Шосе в місті Дніпро прямуючи до будинку № 124, тим самим відкрито викрав вищевказані грошові кошти, які належать потерпілій. Доводячи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , 20.12.2023, приблизно о 13:20 годині, утримуючи при собі грошові кошти у сумі 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, які належать потерпілій ОСОБА_6 , зник з місця скоєння злочину розпорядившись викраденим на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 500 доларів США, що в перерахунку станом на 20.12.2023 згідно курсу Національного банку України становить 18991,20 гривень. 30.12.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001687 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.12.2023;

- протоколом огляду місця події від 20.12.2023;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду речі за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протокол огляду речі за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 ;

та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 є особою, яка не має законного джерела прибутку, також є раніше судимою особою, а також усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

3. Незаконно впливати на потерпілого та свідків. Даний ризик підтверджується тим, ОСОБА_4 після отримання копій процесуальних документів, в яких зазначені анкетні відомості встановлених під час досудового розслідування свідків, може незаконно впливати на них з метою зміни змісту їх показань які вони будуть давати під час судового розгляду. Також, не виключено, що ОСОБА_4 у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може скоїти відносно встановлених свідків кримінальні правопорушення, з метою незаконного впливу на останніх.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 , не має законного джерела прибутку, є раніше судимою особою, тож не виключено, що у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також не виключено, що останній може вчинити кримінальні правопорушення відносно свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи в суспільстві ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування іншого менш суворого запобіжного заходу згідно з п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України неможливо, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтвердив факт відкритого викрадення 500 доларів США за обставин, зазначених у повідомленні про підозру. Просить не брати його під варту та дати йому шанс працювати, вибачитися перед потерпілою і відшкодувати завдану його діями шкоду.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

30 грудня 2023 року ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0001687, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за обставин, зазначених у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя виходить з того, що сам факт вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану та обґрунтованої підозри у його вчиненні саме ОСОБА_4 останнім не оспорюється та достатньо доведений наданими стороною обвинувачення доказами, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.12.2023;

- протоколом огляду місця події від 20.12.2023;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду речі за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протокол огляду речі за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 .

Той факт, що ОСОБА_4 який є особою, раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, не має постійного джерела доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану нового тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, в своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, слідчий суддя згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність документально підтверджених відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу;

6) наявність відомостей про негативну характеристику особи підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) наявність у підозрюваного непогашених судимостей за вчинення тяжких корисних злочинів;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Застосування тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Лабіта проти Італії від 06 квітня 2000 року, рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд за своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів.

Враховуючи обставини, які в сукупності необхідно оцінювати при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, який становить підвищену суспільну небезпеку і за вчинення якого, у разі доведеності вини, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, відсутність постійного джерела доходу, є достатні підстави вважати реальною наявність мети застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ухилення підозрюваним від слідства та суду та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і запобігання встановленим слідчим суддею ризикам.

Доводи підозрюваного висновків слідчого судді не спростовують та слідчим суддею відхиляються.

З огляду на викладене клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя керується приписами ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, за якими розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про особу обвинуваченого, його майнового стану, тяжкості інкримінованого йому корисливого тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що застава підлягає призначенню у межах розміру, визначеного п. 2 ч. 5 ст. 218 КПК України, а саме - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн. (40 х 2684), який з одного боку є достатньо помірним для обвинуваченого, а з іншого - здатний достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Харкові, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, який у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001687, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», взявши його під варту в залі суду.

Строк дії ухвали - до 27 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя:

30.12.2023