справа № 361/7857/21
провадження № 1-кп/361/481/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000463 від 18.05.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

17.10.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у вигляді застави. Подане клопотання обґрунтоване наступним.

Під час підготовчого судового засідання 12.06.2023 розглянуто клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Подане клопотання прокурором обґрунтовано можливістю обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, зокрема шляхом нелегального перетину кордону внаслідок відсутності у держави на даний час необхідного контролю за державним кордоном у місцях ведення активних бойових дій, можливістю знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. За результатами розгляду клопотання, судом прийнято рішення про часткове його задоволення. Ухвалено рішення про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 77670,00 (сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят) гри, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у судовому засіданні, стороною обвинувачення проігноровано вимоги ст. 184 КПК України, зокрема п. 5 ч. 1 щодо викладу обставин, на підставі яких зроблено висновок про наявність визначених ризиків, зазначених у клопотанні, та надання матеріалів, що підтверджують ці обставини. Так, стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовано посилання на можливість уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності, зокрема шляхом незаконного перетину кордону останнім. При посиланні на вказані ризики прокурором не враховано особу обвинуваченого, який, незважаючи на відсутність застосованого до нього будь-якого запобіжного заходу під час досудового слідства, розуміючи можливість легального перетину державного кордону після повномасштабної збройної агресії російської федерації, маючи реальну можливість та відсутність обмеження з боку органів досудового слідства та суду на виїзд за кордон, не здійснив жодних спроб такого виїзду, та у період з 2018 по 2023 роки з`являвся за першим викликом до органів слідства та суду, не допускаючи жодної неявки, як для проведення слідчих дій, так і у судові засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Також, прокурором не враховано характеризуючі дані обвинуваченого, який зарекомендував себе як відповідальний, порядний та сумлінний громадянин з активною соціальною та громадянською позицією, міцні соціальні зв`язки, що не дає підстав припускати навіть гіпотетичну можливість ОСОБА_4 на ухилення від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду через протиправне залишення території країни.

Захисник зауважив, що незважаючи на відсутність жодного з ризиків відповідно до ст. 177 КПК України, визначених стороною обвинувачення, прокурором не обґрунтовано неможливості їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з аналогічними обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, що прямо суперечить п. 6 ч. 1 ст. 184 країни.

Крім того, незважаючи на скрутне матеріальне становище обвинуваченого, останнім в повному обсязі виконано рішення суду про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави та віднайдено грошові кошти у розмірі 77670,00 грн, які внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА V країни у Київській області. Вказані кошти отримані в позику від ОСОБА_6 , що підтверджується відповідною розпискою від 15.07.2023. На даний час єдиним джерелом отримання коштів у обвинуваченого є пенсія, розмір якої складає 3607,88 грн на місяць, що підтверджується відповідними довідками про доходи за період з липня по серпень 2023 року, та що є недостатнім для повноцінного існування, з урахуванням вартості медикаментів та продуктів харчування.

Враховуючи вищевикладене, захисник обвинуваченого просив суд скасувати запобіжний захід у вигляді застави застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали суду від 12.06.2023.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення даного клопотання.

Обвинувачений підтримав позицію захисника та просив суд скасувати запобіжний захід у виді застави.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

За ч. 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Суд дослідив копію розписки від 15.07.2023, відповідно до якої обвинувачений позичив у ОСОБА_6 кошти з метою внесення застави згідно ухвали суду від 12.06.2023.

Враховуючи зміст розписки суду зазначає, що надання коштів з метою внесення застави за ухвалою суду було правом ОСОБА_6 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу обвинуваченого чи позичальника ОСОБА_6 .

Її внесення не було б можливим без взаємної згоди обвинуваченого та позичальника, які висловили своє добровільне волевиявлення на її внесення. ОСОБА_6 надав свої власні кошти та зобов`язався нести матеріальну відповідальність за дії особи, яка отримала в борг кошти з метою внесення застави, усвідомлюючи існування високого ризику її неповернення (можливого звернення в дохід держави).

Посилання захисника обвинуваченого на сумлінне дотримання покладених на нього обов`язків, що може свідчити про значний рівень зменшення ризиків, на переконання суду, не є тією беззаперечною обставиною, яка може свідчити про зменшення ризиків. Їх виконання є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані. Положення КПК України передбачають, що у випадку невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, запобіжний захід може бути змінений на більш суворий. Тому зазначені доводи, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

На підтвердження доводів щодо скрутного матеріального становища обвинуваченого, суду надано копію довідок про доходи видана ГУ Пенсійного фонду України від 22.08.2023, довідка про доходи ДП «Санаторій-профілакторій «Славутич» Концерну «АЛКОН» НАН України за період з 01.01.2022 по 31.08.2023. Однак, під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян, яке розглядалась 12.06.2023, судом вже враховувалось матеріальне становище обвинуваченого, у результаті чого прийнято рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та обрано розмір застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів доходів громадян та винесено 12.06.2023 відповідну ухвалу.

Додаткових відомостей, які в своїй сукупності могли б бути підтвердженням надмірності визначеної суми застави для ОСОБА_4 , суду не надано.

Суд враховує те, що на час розгляду клопотання про скасування запобіжного заходу у виді застави, у даному кримінальному провадженні призначено та проводиться судовий розгляд на підставі обвинувального акта; продовжують існувати ризик незаконно впливати на свідків та ризик переховування від правосуддя, хоча вони істотно зменшились з плином часу у зв`язку із завершенням досудового розслідування. Проте, все ж таки їх наявність, дії до яких обвинувачений може вдатись, висунення обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує, разом із його тимчасовим виїздом за межі території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, з огляду на наявні матеріали, суд вважає, що застосований ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід (застава) у визначеному розмірі є достатньою та необхідною мірою, яка гарантує виконання ним обов`язків, покладених на останнього ухвалою суду, не є непомірною для нього та не вступає в суперечність з гарантією, передбаченою п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання.

Крім наведеного слід зазначити, що адвокатом порушено вимоги ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 201 КПК України, а саме не надано доказів, що дане клопотання надано прокурору за три години до початку розгляду клопотання, в даному випадку до судового засідання, а також не долучено підтвердження тощо, надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання. Дане клопотання подано до канцелярії суду перед судовим засіданням, відповідно і прокурору вручено перед початком.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.10.2023.

Суддя ОСОБА_7