Справа № 308/9093/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 у справі №308/9093/21 щодо розгляду кримінального провадження №0000210, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 року вказаний обвинувальний акт (справа №308/9093/22) передано на розгляд судді ОСОБА_8 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2021 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 грудня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2021 року призначено судовий розгляд вказаного обвинувального акту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 серпня 2023 року задоволено заяву представника потерпілого про відвід судді ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження №0000210 від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (справа № 308/9093/21).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження (справа №308/9093/22) передано на розгляд судді ОСОБА_9

28.11.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області заяву потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України задоволено. Відведено головуючу суддю ОСОБА_9 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року, головуючим суддею визначено ОСОБА_7 та передано їй дані матеріали для розгляду.

11.12.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив заяву про відвід судді ОСОБА_7 . В обґрунтування заяви про відвід зазначив, що оскільки суддя ОСОБА_7 сама собі самовідвід не заявила, то це змушений зробити він, враховуючи той факт, що йому ще 30.11.2023 стало відомо, що після спроби здійснити спланований розподіл 29.11.2023 р. на вказаного раніше ним суддю, і після його викриття, є нове намагання розподілити справу на іншу суддю ( ОСОБА_7 ), яка планує залишати незабаром цю посаду, і яка зможе незаконно обмежити його свободу пересування без достатніх правових підстав. Вважає, що за останні кілька місяців було незаконно та безпідставно відведено двох суддів та визначено суддю ОСОБА_7 . Окрім того, стверджує, що автоматичний розподіл справи був свавільно затриманий у часі, оскільки суддя ОСОБА_12 29.11.2023 року до обіду здала справу до канцелярії суду для авторозподілу справи на нового суддю, однак справа була розподілена 01.12.2023 року. У зв`язку з цим, заявник має небезпідставні побоювання щодо небезсторонності визначеного складу суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2023 року головуючою суддею з розгляду заяви про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали вимоги заяви ОСОБА_4 про відвід. Вважають, що при визначенні головуючого судді ОСОБА_7 було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 залишив вирішення заяви про відвід на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши заяву про відвід та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 80 КПК України, саме за наявності підстав, визначених КПК України, може бути заявлено вмотивований відвід/самовідвід.

При обґрунтуванні заяви про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 посилається на п. 5 ст. 75 КПК України, зокрема порушення встановленого порядку визначення судді для розгляду справи, а саме вважає, що автоматичний розподіл справи був свавільно затриманий у часі, що підтверджується наступним. В ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2023 р. (суддя ОСОБА_12 ) зазначено, що повний текст ухвали оголошено 28.11.2023 о 16 год. 45 хв. В той же день текст ухвали надіслано судом до ЄСІТС для оприлюднення. 29.11.2023 суддя ОСОБА_12 до обіду здала справу до канцелярії для авторозподілу справи на нового суддю. Однак, ні 29.11.2023, ні 30.11.2023 справу без достатніх правових причин не розподіляли. Отже, враховуючи все вищенаведене у обвинуваченого ОСОБА_4 є побоювання щодо небезсторонності складу суду визначеного 01.12.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п.1.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі Положення), затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України 02.04.2015 р. №25) Положення визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції (далі - автоматизована система), яка забезпечує об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження).

Відповідно до ч.5 п.2.3.25 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

У свою чергу п.2.3.23 пункту 2.3 Положення визначає порядок визначення судді, якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів.

Згідно з п.2.3.49 повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

Отже, системний аналіз вказаних норм не свідчить про те, що справа, яка передана для повторного автоматизованого розподілу у разі задоволення відводу або самовідводу має бути розподілена у день її передачі до канцелярії суду для проведення такого розподілу.

Матеріали справи №308/90936/21 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 Кримінального кодексу України, 29.11.2023 року передано до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу, однак у зв`язку із значною завантаженістю канцелярії суду, великою кількість матеріалів даної справи (понад 9 томів), такий авторозподіл згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями був проведений 01.12.2023 року з дотриманням вимог Положення.

Крім того, як вбачається зі звіту про повторний автоматизований розподіл справ, на час проведення такого розподілу, участь приймало 11 суддів, що також спростовує доводи заявника про умисне затягування з розподілом справи з метою визначення головуючим суддею ОСОБА_7 .

Отже, зазначена обвинуваченим ОСОБА_4 у заяві про відвід судді ОСОБА_7 обставина не свідчить про наявність підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу судді.

Окрім того, Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частина сьома пункту першого статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що національним законодавством особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Серед таких випадків є, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, із врахуванням зазначених вище підстав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_7 .

Керуючись статтями 2, 21, 75, 76, 80, 107, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 у справі №308/9093/21 щодо розгляду кримінального провадження №0000210, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 14.12.2023 о 16 год. 30 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1