Справа №705/647/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 24 листопада 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні малолітніх дітей не має, працюючого водієм категорії «СЕ» ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.11.2020 року близько 08 год. 10 хв. керуючи вантажним автомобілем «Scania P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Crone», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись від м. Вінниця в напрямку м. Кропивницький по дорозі сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» на 547км, поблизу с. Паланка Уманського району Черкаської області, в порушення п.п.2.3Б), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до колони автомобілів, яка нерухомо знаходилась в межах правої смуги в напрямку його руху, в умовах необмеженої видимості елементів проїзної частини та перешкоди, яку він об`єктивно спроможній був виявити у вигляді нерухомих транспортних засобів, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, при цьому маючи технічну можливість уникнути наїзду шляхом застосування гальмування з моменту виникнення небезпеки руху, вчинив наїзд на автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився попереду в нерухомому стані, в результаті наїзду автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав на зустрічну смугу руху, а в подальшому на ліве узбіччя, де з`їхав в кювет, продовжуючи рух автомобіль «Scania P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Crone», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , здійснив наїзд на автомобіль марки «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що перебував у нерухомому стані попереду автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та після вказаного наїзду автомобіль «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , здійснив зіткнення з напівпричіпом «Bodex», реєстраційний номер НОМЕР_5 , що закріплений за вантажним автомобілем «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував попереду в нерухомому стані.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

-водій автомобіля «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку експерта від 25.11.2020 № 05-7-02/468, померла в результаті уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи, склепіння черепа та лицевого черепа; крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки та травматичним набряком головного мозку; закритої тупої травми грудної клітки та грудного відділу хребта; перелому грудини, переломів ребер справа, розривів міжреберних м`язів з ліва; забоїв правої та лівої легені; розривів серцевої сорочки та правого шлуночка; перелому нижнього-грудного відділу хребта; двостороннього гемотораксу (накопичення крові в плевральних порожнинах); закритої тупої травми органів черевної порожнини: крововилив в лівий наднирник. Вищевказані травми в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного, геморагічного та спінального шоку. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.11.2020, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті.

Крім того, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: двох косих саден та зливних синців передньої поверхні лівого плечового суглобу; синця в ділянці верхньо-внутрішнього квадранту лівої сідниці; синця нижньо-зовнішнього квадранту правої сідниці; садна та синця в середній третині правого стегна; трьох синців верхньої та середньої правої гомілки по передній поверхні, смугастих саден в середній третині лівого стегна по передньо-бічній поверхні; синця передньої поверхні лівого колінного суглобу, синця в середній третині лівої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, синця тильної поверхні лівої стопи, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.11.2020.

-пасажир автомобіля «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно висновку експерта від 25.11.2020 № 05-7-02/469, помер в результаті поєднаної травми з залученням кількох ділянок тіла, а саме закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами в м`які мозкові оболонки та травматичним набряком головного мозку; закритої тупої травми грудної клітки з забоями легень. Вище вказані травми в своєму перебігу ускладнились розвитком травматичного шоку. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.11.2020.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм вантажного автомобіля «Scania P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Crone», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , вимог п.п.2.3Б), 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку експерта від 15.01.2021 №СЕ-19/124/21-408-ІТ, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 та малолітнього ОСОБА_12 ..

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді вину визнав та погодився надавати покази. Пояснив, що він 24.11.2020 керував вантажним автомобілем «Scania P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Crone», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконуючи свої трудові обов`язки з ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», перевозив харчові продукти. Рухаючись по автодорозі Стрий-Тернопіль - Кропивницький- Знам`янка, в напрямку м. Кропивницький. Проїжаючи с. Паланка Уманського району, сонце засліпило його і він не побачив автомобіль який рухався в попутному напрямку, а коли побачив автомобіль Форд, попереду його автомобіля, почав гальмувати, але було пізно. Автомобіль Форд виїхав на зустрічну смугу руху та т/з яким він керував здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ під керуванням ОСОБА_10 , який стояв попереду автомобіля Форд, внаслідок чого автомобіль ЗАЗ здійснив зіткнення з напівпричепом закріпленим за вантажним автомобілем Мерседес, який перебував попереду автомобіля ЗАЗ. У вчиненому щиро кається та просить суд не позбавляти його волі. Вказав, що намагався переказати грошовий переказ потерпілому на відшкодування моральної шкоди, однак переказ не прийнятий потерпілим.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесений до тяжких необережних злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцю роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

А тому, враховуючи порушення обвинуваченим вимог п.п. 2.3 «б»; 12.3 Правил дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків, суд вважає застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове порання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. При цьому суд враховуючи, що обвинувачений за час слухання справи не порушував своїх процесуальних обов`язків, прибував за кожною вимогою до суду, вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не має.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 29.12.2020 № СЕ-19/124/20/15226ІТ в сумі 2615, 20грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 16.12.2020 №СЕ-19/124/20/15223ІТ в сумі 2615,20 грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 14.12.2020 № СЕ-19/124/20/15222ІТ в сумі 2615,20 грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 18.12.2020 № СЕ-19/124/20/15221ІТ в сумі 2615,20грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 23.12.2020 № СЕ-19/124/20/15224ІТ в сумі 2615,20 грн.; судової авто технічної експертизи від 15.01.2021 № СЕ-19/124/20/15224ІТ в сумі 653,80 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11. 2020 року, суд вважає, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 , суд зазначає наступне.

Потерпілий звернувся до суду з позовною заявою до цивільних відповідачів ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення моральної шкоди в розмірі 12000000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.11.2020 близько 08.00 год. з вини водія ОСОБА_5 , який керував вантажним автомобілем Scania Р 380, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом Crone д/н НОМЕР_2 , на автодорозі Стрий-Тернопіль - Кропивницький -Знам`янка сталася ДТП в результаті якої його дружина - ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події, а його малолітній син- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події в автомобілі швидкої медичної допомоги. Жодні суми коштів не зможуть йому компенсувати горе та страждання від втрати дружини і сина. Однак відповідно до Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральних (немайнових) збитків» вимушений оцінити свої моральні страждання в грошовій сумі, тому свої моральні страждання за втрату дружини та сина він оцінює в 12000000 гривень.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» вантажний автомобіль Scania Р380 д/н НОМЕР_1 та напівпричіп Crone д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісами № ЕР- 161637110, № ЕР- 156576932. Виплата стосовно померлих двох осіб має бути здійснена СК у обсязі 24 мінімальних заробітних плат в межах ліміту відповідальності страхової компанії. ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь позивача було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 220000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 29.04.2021 та 11.05.2021.

Цивільний відповідач ПАТ «Миронівський хлібопродукт» у поданому відзиві та письмових поясненнях вказав про необгрунтованість заявленої позивачем суми моральної шкоди.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Судом встановлено, що вантажний автомобіль Scania Р380 д/н НОМЕР_1 та напівпричіп Crone д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісами № ЕР- 161637110, № ЕР- 156576932.

У відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь позивача було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 220000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 29.04.2021 та 11.05.2021, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право на відшкодування страховиком моральної шкоди.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), відповідно до ст. 1194 ЦКУкраїни.

Питання відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вирішується відповідно до статтями 1166, 1187 ЦК України, за якими шкода, завдана особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Виходячи з положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно ч.3 зазначеної статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебуває в трудових відносинах з ПрАТ «Миронівський хлібопродукт`і таким чином, внаслідок ДТП заподіяв потерпілому шкоду під час виконання своїх трудових обов`язків.

ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» є власником джерела підвищеної небезпеки - вантажного автомобіля з напівпричепом, на якому заподіяно шкоду потерпілому, тому саме цивільний відповідач несе відповідальність за заподіяну шкоду як володар джерела підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ЦК України.

Позовні вимоги потерпілого про стягнення з ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

У ході судового розгляду суд прийшов до висновку, що потерпілий довів завдання йому моральної шкоди, оскільки в результаті ДТП позивач втратив дружину та малолітнього сина, внаслідок цього у нього змінився та був порушений нормальний спосіб життя, він поніс значне потрясіння, страждання через смерть близьких людей, що змушує докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Враховуючи обставини справи, характер та глибину моральних страждань потерпілого, їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок смерті рідних людей, суд дійшов переконливого висновку, що з врахуванням вимог розумності і справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 1500000 грн.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 13729,80 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», ПАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення моральної шкоди, - задоволити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Миронівський хлібопродукт» (код ЄДПРОУ 25412361, юридична адреса: вул. Елеваторна, 1 м. Миронівка Обухівського району Київської області, 08800), на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) 1500000 грн. моральної шкоди.

Арешт на вантажний автомобіль «Scania P380», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Crone», р.н. НОМЕР_2 , інформативну картку результатів тахографа автомобіля Scania P380, що належать на праві власності ПрАТ «Миронівський хлібопродукт»; автомобіль «ЗАЗ VIDA» р.н. НОМЕР_4 , належний на праві власності ОСОБА_10 ; автомобіль «Ford Transit» р.н. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ПрАТ «Агріматко-Україна»; автомобіль «Mersedes Benz», р.н. НОМЕР_6 з напівпричіпом «Bodex», р.н. НОМЕР_5 , які належать направі власності ОСОБА_13 , накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2020 року, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Речові докази: картку «шайба» із результатами тахографа, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження, вантажний автомобіль «Scania P380», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Crone», р.н. НОМЕР_2 - повернути власнику ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» за належністю; автомобіль «ЗАЗ VIDA» р.н. НОМЕР_4 - передати ОСОБА_6 за належністю; автомобіль «Ford Transit» р.н. НОМЕР_3 , повернути власнику ПрАТ «Агріматко-Україна» за належністю; вантажний автомобіль «Mersedes Benz», р.н. НОМЕР_6 з напівпричіпом «Bodex», р.н. НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_13 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1