У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002177 відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

та

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185ч.4 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0002177 від 19.07.2023 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.185 КК України, кожного.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , з підстав наявності ризиків, передбаченого п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопоршення, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення вол, раніше неодноразово судимі, не мають будь-якого місця роботи чи джерела прибутку.

Захисники, позицію яких підтримали обвинувачені, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, а саме на домашній ареш, з підстав того, що ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, не підтверджений жодним доказом.

Суд вислухавши прокурора, сторону захисту, дослідивши клопотання прокурора, матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2023 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 17 лютого 2024 року включно.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд відповідно до ст.ст.178,179 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, вирішуючи питання за клопотанням прокурора про продовження обвинуваченим строку дії тримання під вартою, суд враховує: конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та яке має досить високий ступінь суспільної небезпеки. Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.185 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі. Крім того, суд враховує дані про особу кожного обвинуваченого, які раніше неодноразово судимі, без визначеного місця проживання, не працевлаштовані, без стабільного джерела доходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Конкретні обставини кримінального провадження, ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує останнім у разі визнання їх винуватими, дані про особу кожного обвинуваченого свідчать про неможливість застосування щодо обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду даного кримінального провадження.

Суд наголошує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, про що клопоче сторона захисту, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час розгляду даного кримінального провадження.

Посилання захисників на те, що обвинувачені мають місце проживання, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни існуючого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.177,178,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, до 11 квітня 2024 року, включно.

Визначений кожному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 214720грн. залишити без зміни.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Код , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA1012089.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати у кримінальному провадженні за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважаються таким, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали надіслати до Київського СІЗО - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Головуючий: