УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1698/21

Провадження № 1-кп/486/22/2024

17 січня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене 05.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

09.01.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, яке обґрунтовано тим, що 23.03.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 25.03.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181600 грн., строком дії до 21.05.2021 року включно. Ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021 року та 12.07.2021 року відносно ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід. 09.09.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши її з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи по суті. 24.01.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.03.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08.02.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_9 , ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.01.2023 року залишено без змін. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчився 25.03.2023 року. 05.04.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.04.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_9 , ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.04.2023 року залишено без змін. 23.05.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2023 року включно. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20.06.2023 року за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_9 , ухвалу Южноукраїнського міського суду від 23.05.2023 року залишено без змін. 21.07.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2023 року. 15.09.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2023 року включно. 17.11.2023 року ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2024 включно. ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, офіційного чи тимчасового місця роботи немає, немає легальних джерел доходу, має не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічних особливо тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, може вчинити інші кримінальні правопорушення. З урахуванням цього вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить запобіганню вказаним ризикам та просив про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

04.01.2024 року ОСОБА_4 подала клопотання про зміну їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, мотивуючи його тим, що їй необхідно оперативні лікування в закладах МОЗ та лікування за місцем проживання, оскільки в умовах слідчого ізолятору проведення оперативного лікування не можливе.

У судовому засіданні прокурор підтримав власне клопотання та просив про його задоволення, а у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 просив відмовити.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, а її клопотання про зміну запобіжного заходу просили задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.11.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2024 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 закінчується 17.01.2024 року, але судове провадження у даному кримінальному провадженні не закінчено.

Приписами ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставини, на які посилається прокурор, як на підставу застосування запобіжного заходу, були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна; раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності; не має стійких соціальних зв`язків; офіційно не працює; може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, судом не вбачається жодних підстав, до застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, підлягає задоволенню.

Щодо вирішення питання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до висновку про залишення його без розгляду, виходячи с наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч.5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Судом встановлено, що 17.11.2023 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2024 року включно.

Згідно з п. 2 гл. 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 р. № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст. 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 р. № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 р. №1348/5/572.

Відповідно до п. 3 гл. 2 розділу X зазначеного Наказу, у слідчому ізоляторі здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Надання медичної допомоги особам, взятим під варту, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 р. №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах слідчого ізолятору (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво слідчого ізолятору забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини слідчого ізолятору закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Тобто, лікування ОСОБА_4 , у разі наявності у неї захворювань, можливе в умовах слідчого ізолятора та не може слугувати підставою неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу та не навела нових даних, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченій, суд вважає за необхідне вказане клопотання залишити без розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 194, 197, 201, 314, 331, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м.Новодністровська Сокирянського району Чернівецької області, громадянці України, не працюючій, раніше судимій, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 17.03.2024 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_4 з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала про зміну запобіжного заходу оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1