Провадження № 1-кс/686/350/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000745,

встановив:

05.01.2024 року старший слідчий в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 за допомогою поштового зв`язку звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке 03.01.2024 р. було тимчасово вилучено, а саме на: вилучені у ОСОБА_4 , в ході проведення його особистого обшуку під час затримання, 500 гривень №ЛЗ 2894909, 500 гривень №ЗД 1447599, 500 гривень №ФБ 8381981, 500 гривень №ЛГ 0818127, 500 гривень №АА 3870671, 500 гривень №ФД 5798734, 500 гривень №ГЗ 5640552, 500 гривень №ЛГ 7087397, 500 гривень №ЛА 4866107, 500 гривень №МА 5229047, 500 гривень №УГ 0083274, 500 гривень №ВГ 9175278, 500 гривень №УЖ 8233629, 500 гривень №ФЗ 9066918, 500 гривень №ФГ 2194297, 500 гривень №ФД 2160772, 500 гривень №ЗБ 9662901, 500 гривень №УЖ 0244376, 500 гривень №МБ 2218806, 500 гривень №ФЗ 9236919, 500 гривень №ЛИ 2881187, 500 гривень №УЖ 8450774, 500 гривень №ЛИ 1859341, 500 гривень №ВИ 7026354, 500 гривень №ГК 4143044, 500 гривень №ЗБ 2853807, 500 гривень №ЛГ 9276437, 500 гривень №МА 8105353, 500 гривень №ВХ 9846662, 500 гривень №ГК 1796000, а також на вилучений, під час проведення обшуку автомобіля ОСОБА_4 НОМЕР_1 , його мобільний телефон Редмі 8 імей 1- НОМЕР_2 , імей НОМЕР_3 , з сімкартою - НОМЕР_4 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч. 2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Так, клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на майно. Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий не аргументує належним чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні. До клопотання долучено постанову слідчого про визнання майна, на яке він просить накласти арешт, речовими доказами, однак які саме обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні № 0000745, яке розслідується по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.410 КК України, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно, слідчий у клопотанні не вказує. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня належна аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України.

Окрім того, не зазначає слідчий у клопотанні, на чиє майно він просить накласти арешт, хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Зокрема, у клопотанні слідчого не йдеться, хто саме є власником вилучених грошових коштів, які, за версією слідчого, були передані ОСОБА_4 особою під зміненими анкетними даними ОСОБА_5 (очевидно, що зазначені грошові купюри мали б належати останньому або відповідному структурному підрозділу певного правоохоронного органу). Не вбачається із матеріалів поданого слідчим клопотання й та обставина, що вилучені в ході проведення вказаних обшуків речі мають бути об`єктом будь-яких експертних досліджень. Зокрема, до клопотання слідчим долучено лише: витяг з ЄРДР, який ніким не підписаний; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.11.2023 р.; фрагмент висновку експерта від 17.11.2023 р.; інформація про особу ОСОБА_4 ; повідомлення від 21.12.2023 р.; протокол огляду грошових коштів від 28.11.2023 р.; а також датовані 03.01.2024 р.: повідомлення; рапорт про виявлення кримінального правопорушення; протокол вилучення придбаного товару; постанова про визначення підслідності, доручення проведення досудового розслідування та об`єднання матеріалів досудових розслідувань; протокол затримання ОСОБА_4 ; повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень; постанова про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання, інших документів, якими б слідчий міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було. В тому числі, не долучає до свого клопотання слідчий й ухвали слідчого судді, якою б надавався дозвіл на проведення вищеозначеного обшуку транспортного засобу, та протоколу вказаного обшуку, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити законність вилучення під час обшуку мобільного телефону, на який просить накласти арешт слідчий.

Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено, яка є необхідність у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження майном, на яке просить накласти арешт слідчий.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого слідчим клопотання не містять актуальних контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт слідчий, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Також, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що у випадку, якщо тимчасово вилучене майно (зокрема, грошові кошти), про яке йдеться у клопотанні слідчого, належить третім особам, то суб`єктом звернення із таким клопотанням про арешт майна мав би бути прокурор.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000745, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя