ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3339/23

Номер провадження 1-кп/495/462/2023

26 жовтня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань

за №0000291 від 16 липня 2021року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ,громадянина України, українця з базовою середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину- сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого , раніше судимого :

-11 квітня 2000 року Харківським районним судом міста Києва за ст. 17,140 ч.3, 141 ч.2, 145 ч.1, 42, 46-1 КК України до 3-х років позбавлення волі з відсьрочкою виконання вироку строком на 2 роки,

-17.04. 2002 року Дарницьким районним судом міста Києва за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі,

-12.09. 2002 рокуШосткинським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 393,71 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звілнений 05.07. 2007 року по відбуттю покарання,

-23.09. 2008 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч.3 ст. 289, 69 КК України до 5 років позбавлення волі,звільнився 19.04. 2013 року по відбуттю міри покарання,

-28.11.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.1 ст. 187 ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 185,70 КК України до 7 років позбавлення волі,

-16.02. 2017 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,

-19.08. 2017 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186,ст.70 КК України до 4-х років позбавлення волі,звільнився 03.07. 2020 року по відбуттю покарння,

-13.05.2021 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі,

-21.12. 2021 рокуДніпровським районним судом міста Кєва за ч.2 ст. 185, 71 КК Укаїни до 3- років 3-х місяців позбавлення волі,

-26.04.2022 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч.2 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі

який зареєстрований за адесою : АДРЕСА_1 та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який відбуває покарання у Державній установі " Коростенська виправна колонія №71 "Житомирської області з 30 липня 2022 року за вироком Дарницького районного суду міста Києва

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

15 липня 2021 року, приблизно о 20 годин, бульш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи біля супермаркету " Таврія В" який знаходиться за адресою : Одеська область місто Білгород-Днстровський смт.Затока вулиця Приморська будинок 24 діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння,з корисливих мотивів, реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись,що його дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою кусачок,перекусив трос ,яким велосіпед кріпився до паркану, після чтого,діючи умисно, повторно таємно викрав велосіпед марки "TOP RIDER",коричнево- чорного кольору вартістю 3666 гривень 33 коп, після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв збиток потерпілому ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно, він 15 липня 2021 року знаходився в смт.Затока міста Білгород-Дністровський Одеської області на відпочинку. Приблизно в 20 годин ,виходячи з магазину " Таврія В" по вулиці Приморська ,він побачив велосипед, який був прикріплений тросом до паркану та у нього виник умисел на таємне викрадення цього велосипеду. Впевнвшись що за його діями ніхто не спостерігає, він за допомогою кусачок перекусим трос та викрав вищевказаний велосипед,розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, але в цей же день був затриманий співробітниками поліціі,які повернули потерпілому викрадений велосипед.В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочини. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України , тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює , його вік та стан здоров`я , те що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є судимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті,за якою кваліфіковані його дїі .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 26.04.2022 року засуджений Дарницьким районним судом міста Києва за ч.2 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі, інкрімінований йому злочин він вчинив 15 липня 2021 року,тобто до винесення вищевказаного вироку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання шляхом поглинання менш сувого покарання, призначеного данним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року.

Судові витрати по справі -витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в сумі 1716 гривень 10 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речовий доказ по справі- велосіпед марки "TOP RIDER",який повернутий потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку- слід залишити потерпілому за належністю.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому в криміналному провадженні,яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000291 від 16 липня 2021року до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне не обирати.

Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати згідно вироку Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року- тобто з 20 серпня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі .

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш сувого покарання призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 жовтня 2023 року, більш суворим призначеним вироком Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року , остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 20 серпня 2021 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні,яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000291 від 16 липня 2021року до набуття вироком законної чинності не обирати.

Речовий доказ по справі- велосіпед марки "TOP RIDER",який повернутий потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку- залишити потерпілому за належністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи в сумі 1716 гривень 10 коп.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1