КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4384/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року,-

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

обвинувачених в режимі ВКЗ ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_14

перекладача ОСОБА_15

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року продовжено до 07.09.2023 року включно застосований до обвинувачених ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали - до 07.09.2023.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_19 у Джукічу, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , суд першої інстанції, зважив на тяжкість злочинів, в яких вони обвинувачуються, зокрема санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк понад 10 років, конкретні обставин інкримінованих кримінальних правопорушень (направлені на позбавлення волі іншої людини, за попередньою змовою групою осіб, шляхом відкритого нападу із застосуванням вогнепальної зброї в публічному місці, за попередньо детально розробленого плану дій). Вказані дані оцінені в сукупності із наявними даними про особи обвинувачених, які на території України не мають постійного місця проживання, роботи, міцних соціальних зв`язків, що могло б убезпечити від ризику переховування від суду. Крім того, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 є обвинуваченими в іншому кримінальному провадженні в Чорногорії.Суд першої інстанції вважав щодо обвинувачених наявними в провадженні ризики переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілого, свідків в провадженні, вчинення нового злочину.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до обвинувачених будь-яких менш суворих запобіжних заходів, суд врахував, що ОСОБА_23 обвинувачується, в тому числі, у використанні завідомо підробленого документа при перетині державного кордону України. Дані щодо перетину державного кордону України обвинуваченими ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в офіційних пунктах пропуску відсутні, що дає обґрунтовані підстави вважати, що такий перетин відбувся поза межами офіційної процедури. З урахуванням викладеного, при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик незаконного залишення ними території України, що матиме негативні наслідки для кримінального провадження.

Суд першої інстанції в сукупності з повідомленими прокурором відомостями щодо висунутого ОСОБА_28 та ОСОБА_20 обвинувачення компетентними правоохоронними органами іншої держави, дійшов висновку, що встановлені в провадженні ризики не зменшились, є стійкими і триваючими, наявні висока ймовірність їх реалізації у разі зміни запобіжного заходу. Відтак, будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому наявні підстави для подальшого тримання обвинувачених під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2023 в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є набором формальних підстав без аналізу ризиків і не відрізняється від ухвал, згідно яких тримаються під вартою обвинувачені вже близько трьох років.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції взагалі не розглядав призначення альтернативних запобіжних заходів. При цьому, зазначає, що обвинувачені готові сплатити заставу, яка може забезпечити виконання покладених на них обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з підстав наведених у ній, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинувачених, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом першої інстанції матеріали провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000502 за обвинуваченням ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 07 вересня 2023 року.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинувачених та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачується, конкретні обставин інкримінованих кримінальних правопорушень (направлені на позбавлення волі іншої людини, за попередньою змовою групою осіб, шляхом відкритого нападу із застосуванням вогнепальної зброї в публічному місці, за попередньо детально розробленого плану дій), наявність у ОСОБА_23 та ОСОБА_24 обвинувачення в іншому кримінальному провадженні в Чорногорії, відсутність на території України постійного місця проживання, роботи, міцних соціальних зв`язків, а також даних щодо перетину державного кордону України обвинуваченими ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в офіційних пунктах пропуску, враховуючи, що вони є уродженцями і громадянами іншої держави та обвинувачення ОСОБА_23 , у використанні завідомо підробленого документа при перетині державного кордону України і обґрунтовано встановив, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 , з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків в провадженні з метою зміни ними показань та вчинити інший злочин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинувачених підтверджують на даному етапі провадження потребу в подальшому триманні під вартою. Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про формальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Щодо доводів захисника про те, що судом взагалі не розглядалось питання щодо альтернативних запобіжних заходів, хоча обвинувачені готові сплатити заставу, яка зможе забезпечити виконання покладених на них обов`язків, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції, продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , дійшов висновку не визначати обвинуваченим розмір застави з урахуванням положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачуються вчинене із застосуванням насильства.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на тривалість перебування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 під вартою не може бути безумовною підставою для зміни їм запобіжного заходу, оскільки вказана обставина відповідно до вимог ст. 178 КПК України не враховується при обранні запобіжного заходу та вирішенні питання доцільності тримання під вартою особи, щодо якої існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегія суддів, не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року, якою обвинуваченим ОСОБА_21 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_20 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 09 вересня 2023 року - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_4