Справа № 138/3696/23
Провадження №:1-кс/138/148/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна-адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з використанням власних технічних засобів, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000536 від 25.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із зазначеним клопотанням звернувся прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано наступним.

24.12.2023 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від Державної прикордонної служби України про те, що 24.12.2023 близько 19 години 45 хвилин при спробі перетину кордону України в пункті пропуску "Могилів-Подільський-Отач" громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , пред`явив працівникам ДПС України, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких вбачаються ознаки підробки.

Даний факт 25.12.2023 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2023 ОСОБА_5 перебуваючи на міжнародному пункті пропуску «Могилів-Подільський - Отач», що знаходиться за адресою: Соборна площа, буд. 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, під час проходження прикордонного контролю та намагаючись перетнути державний кордон України, пред`явив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході перевірки вищевказаних документів у прикордонного наряду «Перевірка документів» виникли сумніви, щодо дійсності даних документів, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідка військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , містять ознаки підробки, оскільки товщина літер кліше мастичної печатки не відповідає встановленому зразку, відстань та розмір зовнішньої рамки Малого Державного Герба не відповідає встановленому зразку; зразок штемпеля не відповідає встановленому зразку.

24.12.2023 дізнавачем СД Могилів-Подільського РВП у ході огляду пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач», що за адресою: вул. Соборна, буд 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження

Також дізнавачем винесено постанову про приєднання вказаних вище документів до матеріалів кримінального провадження, як речових доказів, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_5 , які містять ознаки підробки.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідка військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюють під час кримінального провадження.

Крім того, 25.12.2023 дізнавачем скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 про видачу відповідних документів ОСОБА_5 , на який наразі відповідь не надійшла.

Обґрунтування необхідності арешту обумовлюється тим, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідка військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , являється предметом вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування.

Крім того, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідка військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , являються речовим доказом у кримінальному провадженні, тому необхідність накладання арешту доцільна для його збереження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала. Повідомила, що відповідь на запит з ІНФОРМАЦІЯ_4 про видачу відповідних документів ОСОБА_5 , не надійшла. Зроблено повторний запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 . А також долучила до матеріалів кримінального провадження постанову про проведення процесуальних дій на іншій території в рамках даного кримінального провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки дане клопотання не обґрунтоване. Фактично єдиний доказ, який міститься в матеріалах кримінального провадження- це висновок за результатами здійснення поглибленої перевірки документа майстром-сержантом ОСОБА_6 , даний документ без підпису. Крім того, не зрозуміло в якій службі або органі взагалі працює майстер-сержант ОСОБА_7 та не зрозуміло на яких підставах та керуючись якими нормами законів керувалась остання для складання висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа. Звертає увагу суду, на те, що даний документ, не може слугувати доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки здійснений неуповноваженою на те посадовою особою. Крім того, захисником до матеріалів справи надано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 №6999 від 19.12.2023, про те, що підтвердити чи спростувати інформацію щодо видачі ОСОБА_5 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку ВЛК №25/290 від 19.07.2023 немає можливості.

Заслухавши клопотання прокурора, заперечення захисника, дослідивши зміст клопотання з доданими матеріалами, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вимоги до клопотання слідчого, прокурора закріплені в ч. 2 ст. 171 КПК України, згідно якої, у клопотанні повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що постановою дізнавача від 25.12.2023 про приєднання до справи речових доказів було визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 19.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №25/2/90 від 19.07.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 , вилучені у ході огляду пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач», що за адресою: вул. Соборна, буд 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, які містять ознаки підробки.

Фактично єдиний доказ, який міститься в матеріалах кримінального провадження це висновок за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 24.12.2023.

Відповідно до п.3.10 Розділу ІІІ Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.06.2012 №407, поглиблена перевірка документа вважається закінченою після складення спеціалістом висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа за формою, наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - висновок).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що висновок за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 24.12.2023 не відповідає за формою та змістом вимогам п.3.10 Розділу ІІІ Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, крім того не містить підпису особи, яка його склала, а тому не є належним та допустимим доказом в даному кримінальному провадженні.

Інших доказів, передбачених ст.84 КПК України, до клопотання не додано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000536 від 25.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1