Справа № 182/3468/23
Провадження № 1-кп/0182/975/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 за № 0000491 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із освітою 9 класів, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше судимий:

- 29.11.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13.08.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 10 днів позбавлення волі. Звільнений 30.03.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 21 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 , на початку квітня 2023 року (більш точної дати слідству встановити не представилось можливим) приблизно о 17:10 год. перебував на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в той же день та час перебуваючи в тому самому місці, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за допомогою фізичної сили переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після чого підійшовши до вікна, яке веде до вищевказаної квартири, за допомогою металевого дроту, який приніс з собою, відігнув рухому частину вікна вищевказаної квартири та проник до квартири, яка належить ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав пральну машинку марки «LG INVERTER DIRECT DRIVE 6 KG» моделі «F8020 ND1», ринкова вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2176 від 11.05.2023 становить 6 100 грн., яка належить ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму. З місця скоєння злочину ОСОБА_3 разом з викраденим майном пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 на початку квітня 2023 року (більш точної дати слідству встановити не представилось можливим) приблизно о 17:20 год. перебував на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на повторне викрадення будь-якого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в той же день та час знаходячись на території свого домоволодіння АДРЕСА_2 , будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», через хвіртку на городі зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , зірвав навісний замок на гаражі, який є іншим приміщенням, та проник в середину гаража, де зберігався скутер марки «Yamaha BJ» сірого кольору, двигун 4,9 куб., з номером на рамі НОМЕР_1 та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викотив скутер з гаража не маючи, а ні дійсного, а ні уявного права на транспортний засіб, скориставшись відсутністю в цей момент власника транспортного засобу, а саме ОСОБА_7 та перекотив його на територію свого домоволодіння, тим самим повторно, незаконно заволодів транспортними засобом, який належить ОСОБА_6 , ринкова вартість якого згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/22475-АВ від 07.07.2023 становить 13 733,32 грн. З місця скоєння злочину ОСОБА_3 з викраденим майном зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України; умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що потерпілого ОСОБА_5 знав, відносини між ними були сусідські. Квартира, у якій він жив, це бабусина. Живе він там сам, а по АДРЕСА_4 живе його матір. На початку квітня 2023 року він переліз через паркан на територію сусіда, бо знав, що його немає вдома. Відкрив вікно за допомогою металевого дроту та проник до приміщення будинку. Потрапив до ванної кімнати, де побачив пральну машинку. Відкрив вхідні двері, взяв вдома мотузку, якою обв`язав машинку і через город перетягнув її до себе додому. Продав пральну машинку сусідці за 3 000 грн. Звідки у нього машинка, сусідка не запитувала. Потім знову повернувся до території домоволодіння сусіда. Підійшов до приміщення гаража, зірвав навісний замок і побачив там мопед. Вказаний мопед викотив і перевів до себе додому, де зберігав і їздив на ньому. У подальшому мопед у нього вилучили і повернули потерпілому. У скоєному щиро кається. Шкодує, що все так сталося. Просить не позбавляти його волі, зробив належні висновки.

Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого знає, відносини між ними сусідські. Йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 . Але він живе у м. Дніпро. Приїздить до квартири, що у м. Нікополі, дивиться чи все там в порядку. Приїхав десь у квітні місяці 2023 року і побачив, що немає зовнішнього блоку кондиціонеру, на хвіртці відсутній засув. Коли зайшов на територію подвір`я, то побачив, що немає труб та лічильників води. Потім зайшов до приміщення будинку, там все було перевернуто, була відсутня пральна машинка та інше майно. Потім пішов до гаража і побачив, що двері зірвані. У гаражі не було скутера та інструментів. Повернули йому пральну машинку і скутер. Цивільний позов не заявляв. Стосовно покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Оцінка суду

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану; за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами (ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у законному порядку судимість (а.п. 149-150, 151-152). Має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (а.п. 157). Офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має. У лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п. 153, 154, 156).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його потерпілому пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям співробітників поліції.

Також суд враховує позицію потерпілого, у якого відсутні претензії матеріального характеру до обвинуваченого, та який не наполягає на суворій мірі покарання.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження, вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій.

Згідно з ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу ...

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі N 750/5031/18, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній посилатися на ст. 69 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, його відношення до скоєного, а саме визнання вини та щире каяття, надання критичної оцінки своїм злочинним діям, виказування готовності нести кримінальну відповідальність; дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; позицію потерпілого, який не має претензій майнового характеру до обвинуваченого, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ч. 1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речові докази:

- пральну машинку марки «LG INVERTER DIRECT DRIVE 6 KG» моделі «F8020 ND1» та скутер марки «Yamaha BJ» сірого кольору, двигун 4,9 куб., з номером на рамі НОМЕР_1 , які передано ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 2176 від 11.05.2023 та судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/22475-АВ від 07.07.2023, згідно довідок в загальній сумі 1 634 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- пральну машинку марки «LG INVERTER DIRECT DRIVE 6 KG» моделі «F8020 ND1» та скутер марки «Yamaha BJ» сірого кольору, двигун 4,9 куб., з номером на рамі НОМЕР_1 , які передано ОСОБА_5 - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 634 (одна тис. шістсот тридцять чотири) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1