Справа № 638/2230/24
Провадження № 1-кп/638/1249/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 25 січня 2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України судимостей не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

24.01.2024 в вечірній час доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул.Новгородська, буд. 4, в під?їзді №3, а саме між цокольним та першим поверхами вказаного будинку побачив на підлозі блістер з однією пігулкою білого кольору. Піднявши з підлоги блістер та візуально оглянувши його, ОСОБА_3 побачив, що у зазначеному блістері знаходиться одна пігулка яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб - метадон. Після чого, ОСОБА_3 , розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичною, а саме - метадон, обіг якого обмежений, у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту. Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно та всупереч ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), поклав вищезазначений блістер з однією пігулкою білого кольору до правої кишені своїх штанів, тим самим придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту.

Далі, 24.01.2024 року ОСОБА_3 пересуваючись на велосипеді по вул. Клочківська у м. Харкові, біля будівлі №216-Б, приблизно о 23 год. 51 хв., був зупинений працівниками патрульної поліції, які в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» провели поверхневу перевірку, та в ході якої ОСОБА_3 повідомив, що має при собі блістер з однією пігулкою білого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб - метадон, який останній придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 25.01.2024 в період часу з 00 год. 11 хв. по 00 год. 30 хв. , в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 216-Б, уповноваженою особою сектору дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено блістер з однією пігулкою білого кольору. У складі даної пігулки, згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №CE-19/121-24/2416-НЗПРАП від 30.01.2024, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Кількісний вміст (маса) метадону (основи) в одній пігулці становить: 0,0214.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України судимостей не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення - проступок.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимогст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищевикладене відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, санкція ч.1 ст. 309 КК України передбачає такі види покарання: штраф, виправні роботи, арешт або обмеження волі.

Розглядаючи питання про призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу, суд враховує вимоги п. 2 вищевказаної Постанови щодо врахування майнового стану обвинуваченого, бере до уваги те, що останній не працює.

Тобто, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_3 , буде неспроможний виконати покарання у виді штрафу, а тому такий вид покарання призначити неможливо.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт також неможливо застосувати, оскільки обвинувачений не працює.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді обмеження волі.

При цьому, враховуючи приведені обставини, тяжкість правопорушення, особу обвинуваченої, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи №CE-19/121-24/2416-НЗПРАП від 30.01.2024 у сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: вилучений в ході огляду місця події від 25.01.2024 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 216-Б, у гр. ОСОБА_3 , мобільний телефон марки Самсунг А11, imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , червоного кольору, без чохлу, який було вилучено до спеціального полімерного сейф пакету № PSP 2041915 повернути власнику - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знявши арешт накладений Ухвалою слідчого судді Дзержинського суду м.Харкова від 29 січня 2024 року.

Речовий доказ DVD-R диск, на якому міститься 3 відеофайлі з фіксацією подій від 24 січня 2024 року за адресою: м.Харків, вул. Клочківська 216-Б залишити матеріали кримінального провадження.

Речові докази один сейф-пакет «№ PSP 2385167» з пояснювальним написом «Висновок експерта №CE-19/121-24/2416-НЗПРАП від 30.01.2024» по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000068 від 25.01.2024, експерта ОСОБА_6 . У вказаному пакеті згідно висновку експерта №CE-19/121-24/2416 - НЗПРАП від 30.01.2024 знаходиться: наркотична речовина метадон: 0,0214 г. знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1