ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2090/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/19/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст.358 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка, Генічеського р-ну, Херсонської обл., громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень(проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання:

-за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі,

-за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави втрати на залучення експерта в розмірі 1434 грн. 00 коп.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 діючи умисно, в порушення вимог п.п. 51, 23 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 року №340, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою органом дізнання особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що виразились у пособництві вчинення підроблення офіційного документа (посвідчення водія), достовірно знаючи, що його особисті дані та документи будуть використані для підроблення офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій невстановленої особи, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відправив через багатоплатформовий месенджер «Viber» невстановленій особі свої особисті дані для подальшого їх внесення до підробленого документу, тобто надав засоби та сприяв підробленню посвідчення водія. В подальшому, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, у невстановлений органом дізнання час та місці виготовила підроблений документ, - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме, бланк посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 від 02.03.2023 на право керування транспортними засобами категорій «В», виданого на ім`я « ОСОБА_8 », який, згідно висновку судової технічної експертизи документів від 26.09.2023 № СЕ-19/115-23/12908-ДД, не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та передала його ОСОБА_8 за грошову винагороду в сумі 10000 гривень для його подальшого використання.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 14.09.2023 року, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, перебуваючи на блокпосту в напрямку с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області, будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля «FORD TRANSIT D», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме, посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 від 02.03.2023, видане на ім`я « ОСОБА_8 », яке згідно висновку судової технічної експертизи документів від 26.09.2023 № СЕ-19/115-23/12908-ДД, не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто розпоряджався та користувався завідомо підробленим документом до моменту його вилучення.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, призначити йому покарання за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України, виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України, у зв`язку з необхідністю наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання.

В решті цей вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції обираючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.358 КК України, врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, є формальним, тобто не передбачає наслідків у виді заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, а тому, у даному випадку, суд першої інстанції мав застосувати положення ст. 69-1 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання, яке не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

Разом з цим, суд першої інстанції всупереч вищезазначеним вимогам закону призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, що перевищує 2/3 максимального строку покарання та призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме ст. 69-1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурор на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, колегія судді приходить до наступного.

Обвинувачений належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак до суду не прибув, заяв чи клопотань про обов`язкову участь або відкладення апеляційного розгляду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень(прпоступків), особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відніс його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутні.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, є формальним, тобто не передбачає наслідків у виді заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, а тому, у даному випадку, суд першої інстанції мав застосувати положення ст. 69-1 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, яке не перевищує двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Формулювання п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, тобто, або з`явлення із зізнанням, або щире каяття, або активне сприяння розкриттю злочину, означає, що вимогу цього пункту виконано.

Таким чином, положення ст. 69-1 КК України застосовується, якщо встановлено будь-яку з обставин, зазначених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та будь-яку з обставин, вказаних у п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Такий висновок, узгоджується з позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у справі №148/1211/15-к від 10.07.2018 року.

Разом з цим, суд першої інстанції всупереч вищезазначеним вимогам закону призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, що перевищує 2/3 максимального строку покарання та призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, а саме ст. 69-1 КК України, що вказує на спроможність доводів апеляційної скарги в цій частині.

Разом з тим, підстав для виключення з мотивувальної частини оскаржуваного вироку посилань суду на відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає. Не наведено обґрунтованих підстав для цього і в апеляційній скарзі прокурора.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, оскаржуваний вирок зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити частково.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме:

-за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі,

-за ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України, до покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 вважати остаточно призначеним покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 вважати звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4