Справа 350/2107/23
Номер провадження 1-кп/350/67/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Луги Рожнятівського району Івано-Франківської області, не перебуваючого на військовому обліку, з середньою загальною спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого: 30 листопада 2022 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мімімумів доходів громадян, що становиь 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 389 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 листопада 2023 року за № 0000055,

в с т а н о в и в:

Відповідно до вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 350/430/22 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України та призначено покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мімімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цей вирок суду відповідно до статті 532 Кримінального процесуального кодексу України набрав законної сили 31 грудня 2022 року.

ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з вироком суду, а саме про те, що його, зокрема, позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки був присутній при розгляді кримінального провадження та оголошенні повного тексту вироку, та він особисто отримав копію вироку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання вироку суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини першої статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а також у порушення частини першої статті 34 Кримінально-виконавчого кодексу України не виконав судове рішення у частині додаткового покарання, а саме продовжив керувати транспортним засобом.

Так, 20 липня 2023 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , виїхав із села Грабів Калуського району Івано-Франківської області, ухилившись при цьому від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та, рухаючись автодорогою Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига, у населеному пункті Павлівка Ямницької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, близько 13 години 20 хвилин був зупинений працівниками патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області за перевищення встановлених обмежень швидкості руху. За вчинення цього адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_4 винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 20 липня 2023 року серії ЕАС № 7366759 та його притягнуто до адміністративної відповідальності.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України його згідно вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2022 року було засуджено до покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф на користь держави ним було сплачено 3 січня 2023 року. Знаючи про те, що згідно вироку його позбавлено права керування транспортними засобами, він утримувався від керування такими. Однак, 20 липня 2023 року у нього виникла потреба у терміновому транспортуванні малолітньої дитини до лікарні в місто Івано-Франківськ, а тому він на автомобілі «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 виїхав із села Грабів до міста Івано-Франківськ. Керуючи автомобілем та рухаючись автодорогою Н-10 Стрий-Чернівці-Мамалига в селі Павлівка, він був зупинений працівниками поліції за перевищення встановлених обмежень швидкості руху та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Про вчинене жалкує, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 та статті 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за частиною першою статті 389 Кримінального кодексу України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю, а саме керувати транспортними засобами.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 389 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений характеризується задовільно, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки та на його утриманні перебуває малолітня дитина.

До обставин, що пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Враховуючи викладене, а також характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання, відомості, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, із застосуванням положень статей 75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що відповідає загальним вимогам призначення покарання. Таке покарання буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази в межах кримінального провадження відсутні.

Керуючись статтями 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1