Справа № 159/7743/23
Провадження № 1-кп/159/187/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001684 від 08.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славута Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , раніше судимий:

- 04.07.2000 Радянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.141 КК (в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі,

- 11.04.2003 Апеляційним судом м.Києва за ч.2 ст.187, ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115, ч.3 ст.296, із застосуванням ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна,

- 26.05.2005 Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна,

- 23.12.2015 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна. 21.11.2016 ухвалою Апеляційного суду м. Києва остаточно призначене покарання до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 12.02.2019 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , який 21.09.2023 призваний на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України і зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 як солдат, а згодом до особового складу військової частини НОМЕР_3 для проходження базової загальновійськової підготовки, будучи раніше судимим за злочин проти власності (вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2015 за ч.2 ст.187 КК України), повторно 08 грудня 2023 року, приблизно о 05.00 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в залі очікування залізничного вокзалу станції Ковель за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Ветеранів, 1А, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 р. № 3429-IX, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрав з рук потерпілого ОСОБА_6 , який спав, мобільний телефон марки «ZTE Blade А 51 Lite», ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 вартістю 1802 гривень.

Зазначеними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини вчиненого, пояснив, що повертаючись у військову частину для продовження військової служби, зустрів на залізничному вокзалі в м.Ковелі іншого солдата, разом випили пляшку горілки, тоді побачив в залі очікування потерпілого, який спав і тримав в руках мобільний телефон. Перебуваючи у стані сп`яніння, він непомітно забрав у потерпілого телефон і пішов у готель ночувати, де зранку був затриманий. Усвідомлює протиправність вчиненого, критично ставиться до своїх дій, відчуває сором перед побратимами та присутніми у залі суду. Просив не призначати покарання у виді позбавлення волі, оскільки має двох братів, які проходять військову службу у зоні бойових дій, тому теж бажає захищати державу і довести свою цінність як громадянин, незважаючи на минуле.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Під час підготовчого судового засідання повідомив про відсутність претензій до обвинуваченого, просив не призначати покарання у виді позбавлення волі.

Переконавшись у добровільності та істинності позиції учасників судового розгляду, які правильно розуміють зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення і не оспорюють їх, суд керуючись правилами, закріпленими у частині третій статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд керується таким.

Відповідно до приписів ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

В силу ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання необхідно керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за наведеною у статті 12 Кримінального кодексу України класифікацією, віднесене до тяжкого злочину і має підвищену суспільну небезпечність через протиправну поведінку осіб в умовах воєнного стану.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини.

Обставинами, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України), а також рецидив злочину (п.1 ч.1 ст.67 КК України), оскільки даний злочин вчинено особою, яка засуджена 12.02.2019 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за умисний злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України.

За матеріалами справи ОСОБА_4 21.09.2023 призваний на військову службу за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.09.2023 №270 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу цієї військової частини.

На підставі наказу від 09.10.2023 №288 зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_3 для проходження базової загальновійськової підготовки.

За місцем проходження служби характеризується як такий, що в достатньому обсязі опанував функціональні обов`язки за посадою, потребує нагляду з організації, але на критику реагує адекватно, робить правильні висновки.

Згідно з даними медичної документації на обліку нарколога і психіатра не перебуває.

Незважаючи на наявність попередніх судимостей ОСОБА_4 відбув призначені покарання повністю і є особою, до якої може бути застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною першою ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду довів щирість своїх намірів і готовність взяти участь у відсічі збройної агресії рф. Окрім цього, після внесення застави і звільнення з під варти повернувся у військову частину та в подальшому прибув в судове засідання на судовий розгляд справи, дав показання, від правосуддя не ухилявся.

Приймаючи до уваги конкретні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність реальних збитків для потерпілого, якому мобільний телефон повернутий, дані про особу обвинуваченого, який може довести своє виправлення захищаючи державу, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити від відбування покарання підставі статті 75 КК України, встановивши іспитовий строк 3 роки та поклавши передбачені статтею 76 КК України обов`язки, які будуть слугувати дієвим заходом контролю за поведінкою особи та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства.

ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 08.12.2023 і на підставі ухвали слідчого судді від 10.12.2023 утримувався під вартою до внесення ОСОБА_7 23.01.2024 застави в розмірі 53680 гривень.

На підставі ч.5 ст.72 КК України період з 08.12.2023 по 23.01.2024 підлягає зарахуванню у строк відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з урахуванням клопотання прокурора необхідно залишити без змін.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1514,56 гривень покладаються відповідно до ст.124 КПК України на обвинуваченого.

Ухвалою від 17.01.2024 суд скасував арешт, накладений на мобільний телефон потерпілого, інші речові докази, а саме DVD диски слід залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 349, 374, 375 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 Кримінального кодексу України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим військовослужбовцем ОСОБА_4 покласти на командира військової частини за місцем служби. У разі звільнення засудженого з військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 08.12.2023 по 23.01.2024 включно з розрахунку один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 53680 гривень, внесену за обвинуваченого ОСОБА_4 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області у справі 159/7463/23, квитанція від 22.01.2024, - повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1514,56 гривень.

Речові докази: DVD диск до протоколу огляду місця події залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після оголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

ГоловуючийОСОБА_1