ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/8482/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1458/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.408 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 серпня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтневе Первомайського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, старшого солдата стрільця кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.408 КК України на 5 років позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, ОСОБА_8 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №178 від 10.07.2022, зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення і проходив військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону у військовому званні «старший солдат» означеної військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 . В подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №182 від 14.07.2022, підсудного ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону означеної військової частини НОМЕР_1 .

При цьому підсудний ОСОБА_8 будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було продовжено Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 19.02.2023 строком на 90 діб та Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 20.05.2023 строком на 90 діб, а також Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, у період воєнного стану поширеного на території України, всупереч вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військовослужбовець зобов`язаний : свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, які повинен був неухильно дотримуватись, 26 березня 2023 року вирішив стати на злочинний шлях та в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, після виписки з лікувального закладу - Військово-медичного клінічного центру Північного регіону, військова частина НОМЕР_2 , не з`явився до місця служби - до розташування вищезазначеного військового підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця підсудний ОСОБА_9 в період з 26.03.2023 по 29.06.2023, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, незаконно постійно перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин до 29.06.2023, коли ОСОБА_8 за місцем мешкання, було виявлено уповноваженими особами військової служби правопорядку та якими була припинена його злочинна діяльність.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить пом`якшити йому покарання шляхом застосування положень ст.69 КК України, а саме призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк не більше 2 років, оскільки він щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, брав участь у зоні активних бойових дій. Зауважив, що не з`явився до місця служби, оскільки мав допомогти єдиній рідній людині кумі та її дітям, які нікого окрім нього не мають.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.408 КК України в апеляційній скаргзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

27 січня 2023 року набув чинності Закон України №2839-ІХ від 13.12.2022, яким внесено зміни до ст.69 КК України щодо неможливості її застосування до осіб, які засуджуються за кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 КК України.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення після набрання чинності Закону України №2839-ІХ від 13.12.2022, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ч.4 ст.408 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про нез`явлення його вчасно до військової частини із лікувального закладу, у зв`язку з необхідністю надання допомоги своїм родичам, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, у тому числі його власними показаннями в суді першої інстанції про відсутність поважних причин нез`явлення на службу.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 №178 та учасником бойових дій, так як безпосередньо брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Держави Україна, характеризується незадовільно з місця проходження військової служби, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнавши останні дві обставини пом`якшуючими покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд також було враховано, що в результаті протиправних дій ОСОБА_8 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстав для призначення більш м`якого за своїм видом покарання, - не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: