ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3273/23 Справа № 204/1887/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000001 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 листопада 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що при вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 суд встановив наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), який не зменшився, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тому усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду.

Судом також враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачена офіційно не працювала, відсутність міцних соціальних зв`язків, на утримані нікого не має, матеріали провадження містять докази причетності до вчинення нею кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання винною, відсутність даних щодо її позитивної репутації.

Разом з тим, суд вважав не доведеним прокурором ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КК, оскільки в клопотання не наведене жодне обґрунтування існуванню зазначеного ризику.

У зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеному ризику, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

Зі змісту апеляційної скарги, захисник просить скасувати ухвалу суду та змінити обвинуваченій запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначає, що вона раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, в тому числі з потерпілим вона проживала однією сім`єю протягом останніх 14 років, має двох дітей, одна з яких є інвалідом та перебуває вагітною, має постійне місце проживання, маж постійний заробіток, є жінкою, яка перебуває під вартою 1 рік 7 місяців. Не враховано судом і той факт, що свідки та потерпілі у даному провадженні вже допитані та ризики на які посилається сторона обвинувачення, не відповідають дійсності.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу захисник та з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту і просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника, які зводяться до позитивних відомостей про особу обвинуваченої та недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК і, відповідно, відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська є обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищезазначені ризики, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

З матеріалів провадження, слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, подія якого мала місце 31 грудня 2021 року під час якої вона, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заподіяла ножем смертельного поранення своєму співмешканцю ОСОБА_9 від якого останній помер, за що передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК у вигляді можливого переховування від суду є реальним та продовжує існувати.

При цьому, судом належним чином враховані обставини, передбачені ст.178 КПК, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачена офіційно не працювала, відсутність міцних соціальних зв`язків, на утримані нікого не має, тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання винною, відсутність даних щодо її позитивної репутації.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченої на свободу.

Під час продовження строку дії запобіжного заходу, суд першої інстанції правильно врахував тяжкість інкримінованого обвинуваченій злочинів, характер обвинувачення та суворість можливого покарання.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що обвинувачена, усвідомлюючи покарання, яке їй загрожує, в разі визнання винуватою, може переховуватись від суду.

Обґрунтованими є і висновки суду про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та приймає до уваги твердження сторони обвинувачення, що на теперішній час не перестали існувати та не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК, що підтверджується, окрім зазначеного вище, й тим, що обвинувачена може виїхати на тимчасово окуповану територію, оскільки не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків.

Також тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути їй призначено у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, які, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За відомості, наданими стороною обвинувачення донька обвинуваченої тривалий час, до ймовірного вчинення обвинуваченою злочину проживала та працювала в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим і повернулась до України саме після ймовірного вчинення обвинуваченою злочину, що може вказувати на можливість залишення обвинуваченою території України.

Посилання захисника на позитивні характеристики обвинуваченої, апеляційний суд розцінює як необґрунтовані, оскільки до апеляційної скарги відповідних документів не долучено.

Переглядаючи матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника, суд апеляційної інстанції враховує строк судового розгляду та строк перебування обвинуваченої під вартою, при цьому зазначає наступне.

За змістом ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.

Як слідує з матеріалів провадження, 02 січня 2022 року ОСОБА_7 взято під варту, а 30 березня 2022 року стосовно неї вже скерований обвинувальний акт до суду.

Таким чином, апеляційний суд під час оцінки тривалості судового розгляду та надмірного тримання обвинуваченої під вартою, приймає до уваги складність кримінального провадження, обсяг обвинувачення та необхідність часу для організації належного судового розгляду та доходить висновку, що не встановлено надмірного або свавільного тримання обвинуваченої під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та витягів з низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ в справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, що не може бути розцінено як належне обґрунтування своїх доводів та підставою для скасування оскарженого рішення.

Будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4