Справа 752/6713/21 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/698/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

обвинуваченої - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000256 від 30.01.2021 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Конотоп, Сумської області, громадянку України, із неповною вищою освітою, офіційно не працевлаштовану, розлучену, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

- 27.08.2020 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- 04.09.2020 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.;

- 29.04.2021 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин;

- 18.10.2021 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71,72 КК України частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.08.2020 та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2021 і призначено остаточне покарання у виді 1 року 2 днів позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020, яким ОСОБА_11 засуджено до штрафу розміром 17000 грн. виконувати самостійно;

- 10.12.2021 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021, з урахуванням положеньст. 72 КК України, остаточно призначено покарання у виді 1 року 3 місяців 2 днів позбавлення волі;

- 18.01.2022 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва виправлено описку допущену у вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021, а саме постановлено строк відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 23.03.2021, засуджено:

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці 2 дні;

зараховано у строк покарання, покарання відбуте за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.01.2021, починаючи з 23.03.2021 по 14.06.2022 включно;

відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано ОСОБА_11 попереднє ув`язнення, починаючи з 01.02.2021 до 25.02.2021 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

вирішене питання про заставу та речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_11 , 30 січня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, з метою незаконного заволодіння чужим майном,повторно,взяла з торгових стелажів товари,загальною вартістю 1275 грн. 99 коп. без врахування ПДВ, які приховала до сумки, яку тримала при собі, та направилася до виходу з приміщення гіпермаркету «Ашан», однак не довела свої дії до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки пройшовши лінію кас та вийшовши за її межі, була зупинена працівниками служби охорони даного супермаркету.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, указав на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що місцевим судом при призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_11 не вірно були застосовані положення ст. 70 КК України, а також взагалі не застосовано положення ст. 72 КК України. Так, апелянтом указано про те, що поставлене у вину обвинуваченій кримінальне правопорушення було нею вчинено 30.01.2021, тобто до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021. Крім того, штраф, призначений обвинуваченій ОСОБА_11 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020 на час ухвалення оскаржуваного вироку обвинуваченою не сплачено. Відтак, вважав, що місцевий суд після призначення покарання за вчинення поставленого у вину ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України повинен був застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, та до призначеного оскаржуваним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021. При цьому, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020, яким ОСОБА_11 засуджена до штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. виконувати самостійно. За наведених обставин просив вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці та штрафу в розмірі 17 000 грн. відповідно до вироку Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020, який відповідно до ст. 72 КК України виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченої та захисника, які апеляційну скаргу вважали необґрунтованою та просили залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_11 учасниками судового провадження не оспорюється.

Що стосується призначеного ОСОБА_11 покарання, то колегія суддів погоджується з доводами апеляційноїскарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ч.4 ст. 70, 72 КК України.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів). У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Згідно з правилами складання покарань, визначених ч.3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю вироків чи кримінальних правопорушень складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 раніше засуджена вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71,72 КК України частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27.08.2020 та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2021 і призначено остаточне покарання у виді 1 року 2 днів позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020, яким ОСОБА_11 засуджено до штрафу розміром 17000 грн. виконувати самостійно.

Крім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021 ОСОБА_11 засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021, та з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 1 року 3 місяців 2 днів позбавлення волі (з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2022р.).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за яким ОСОБА_11 визнана винуватою та засуджена у даному кримінальному провадженні, остання вчинила 30.01.2021р., тобто до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021.

Отже, суд першої інстанції після призначення обвинуваченій ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, мав визначити обвинуваченій остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021р., застосувавши принцип складання покарань та з ухваленням рішення про самостійне виконання вироку Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020р., яким ОСОБА_11 засуджена до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. за правилами ч.3 ст. 72 КК України, оскільки штраф на час ухвалення оскаржуваного вироку обвинуваченою не сплачено.

Таким чином, суд першої інстанції, призначивши обвинуваченій ОСОБА_11 остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покараннямза вироком Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021 та без урахування положень ч.3 ст. 72 КК України щодо необхідності самостійного виконання покарання у виді штрафу за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020р., допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи в апеляційному суді є, у тому числі, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КПК України необхідність застосування більш суворого покарання є підставою для ухвалення судом апеляційної інстанції свого вироку.

Враховуючи те, що виправлення помилки у вироці Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2022р. щодо ОСОБА_11 призведе до погіршення становища обвинуваченої, що можливе лише шляхом ухвалення апеляційним судом нового вироку, колегія суддів вважає за необхідне вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2022р. щодо ОСОБА_11 скасувати в частині призначеного їй покарання та постановити в цій частині новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2022р. щодо ОСОБА_11 в частині призначеного їй покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом складання покарань за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2021р. та визначити остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_11 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2020р. у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. виконувати самостійно.

В решті вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2022р. щодо ОСОБА_11 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою - в той же строк з дня отримання копії вироку.

СУДДІ