Провадження № 11-сс/4823/403/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

слідчого - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2023 року ,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на дії слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010594 від 24.12.2015. Слідчий суддя вказав на те, що слідчим дотримано порядок повідомлення про підозру, передбачений ст.ст. 276-278 КПК України, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову, якою задовольнити його скаргу про скасування повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 122 КК України. Посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, та к як під час розгляду судом було допущено чисельні порушення кримінального процесуального законодавства та права ОСОБА_8 на захист. Акцентує увагу на тому, що висновки слідчого судді не спростовують доводів апелянта, що оскаржуване повідомлення про підозру складено та вручено неналежним суб`єктом, так як ОСОБА_8 є правозахисником, надає правову допомогу іншим особам, а тому на нього мають розповсюджуватися гарантії незалежності адвокатської діяльності та повідомлення йому про підозру повинен був здійснити керівник обласної прокуратури згідно глави 37 КПК України. Також у повідомленні про підозру, всупереч ст. 277 КПК України, не зазначені права підозрюваного і вони йому не роз`яснювались. Крім того, вказує на порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, яке полягало в безпідставному врученні повідомлення житлово-експлуатаційній організації за місцем реєстрації ОСОБА_8 , а не за місцем його фактичного проживання; необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Також слідчий суддя припустився порушень процесуального закону щодо судового розгляду, а саме: порушено право публічності, не досліджувалися докази, що підтверджують поінформованість органу досудового розслідування про фактичне місце проживання ОСОБА_8 , порушений порядок дослідження матеріалів кримінального провадження, яке звелося до механічного перерахування документів.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24.12.2015 за №0010594, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.350 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 122 КК України, складено 23.11.2016 та цього ж дня відповідно до вимог ст.ст. 135, 278 КПК України направлено до житлово-експлуатаційної організації за зареєстрованим його місцем проживання - до КП «ЖЕК-13».

30.08.2023 ОСОБА_8 звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова зі скаргою на дії слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0010594 від 24.12.2015.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2023 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3)наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

КПК України не містить визначення терміну "обґрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Як убачається з матеріалів провадження, в повідомленні про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 122 КК України, викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що повідомлення ОСОБА_9 про підозру в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 122 КК України, обґрунтовано наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, що відповідає п. 3 ч. 1 ст. 279 КПК України, а незгода ОСОБА_8 з кваліфікацією дій за ч. 2 ст. 350 КК України є його позицією захисту. Крім того, питання правової кваліфікації вчинених протиправних діянь не належить до компетенції слідчого судді, вирішення цього питання належить до дискреційних повноважень слідчого та прокурора під час досудового розслідування чи суду під час судового розгляду.

Крім того, з`ясовуючи питання, яке ставить ОСОБА_8 в апеляційній скарзі щодо незаконного вручення повідомлення про підозру, колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою; у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на час вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 ) реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою; у разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором; за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Посилання апелянта, що повідомлення про підозру направлено до житлово-експлуатаційної організації за зареєстрованим його місцем проживання до КП «ЖЕК-13№, а не до місця його фактичного проживання, є незаконним, оскільки підозрюваний особисто його не отримував і воно йому безпосередньо не вручалось, колегією суддів не приймається до уваги.

Згідно матеріалів кримінального провадження, за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 07.09.2016 ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.09.1996 року.

Повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень вручено 23.11.2016 представникам КП «ЖЕК-13», тобто житлово-експлуатаційній організації за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_8 , оскільки останній не з`являвся до слідчого за викликами, які направлялись за вказаною адресою зареєстрованого місця його проживання.

Допитані як свідки працівники КП «ЖЕК 13» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 показали, що підозрюваний ОСОБА_8 був відсутній 23, 24 та 25 листопада 2016 року за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та сусіди пояснили, що останній давно не з`являвся вдома.

Згідно показань свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_8 є власником частини його квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрував своє місце проживання в даній квартирі з 1996 року, але у квартирі він не проживав, протягом 3-4 років здавав кімнату в зазначеній квартирі в оренду.

Допитана як свідок ОСОБА_14 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 , показала, що в сусідній квартирі АДРЕСА_4 окрім ОСОБА_13 інших мешканців не бачила.

Показання даних свідків підтверджують відсутність ОСОБА_8 за зареєстрованим місцем проживання, проте це не вказує на порушення ст.ст. 135, 278 КПК України, як вказує апелянт, оскільки за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції, відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла на час вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 ).

Отже, вручення 23.11.2016 повідомлення ОСОБА_8 про підозру в учиненні кримінальних правопорушень представникам житлово-експлуатаційної організації за адресою зареєстрованого місця проживання підозрюваного здійснено слідчим з дотриманням вимог ст.ст. 135, 278 КПК України.

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого чи прокурора відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання у силу певних причин. Слідчий вчинив усі можливі, передбачені законом дії, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Окрім того, 25.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 122 КК України, яке вручено того ж дня підозрюваному ОСОБА_8 в присутності його захисника ОСОБА_15 , при цьому застосовано відеозапис, зважаючи на відмову підозрюваного від підпису в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що орган досудового розслідування вжив можливих та необхідних заходів, передбачених КПК України, для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчим суддею не було досліджено матеріалів кримінального провадження, то їх апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру у даній справі було заслухано скаржника та прокурора.

Витребування і дослідження матеріалів кримінального провадження є правом, а не обов`язком суду. Сама апеляційна скарга не містить посилань на те, що саме не було досліджено слідчим суддею при вирішенні скарги по суті, а містить загальні посилання.

Інші доводи ОСОБА_8 , на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, були предметом розгляду слідчим суддею, їм дано правову оцінку, з якою погоджується й колегія суддів. Вказані доводи скаржника мають бути предметом перевірки, дослідження й оцінки з приводу належності й допустимості доказів у цій справі, що має право проводити лише суд першої інстанції. Незгода скаржника з повідомленням про підозру не може бути підставою для її скасування. Слідчий суддя правильно прийшов до переконання, що скарга ОСОБА_8 не містить правових підстав для її скасування, а наведені ним в скарзі всі доводи переконливо спростовані слідчим суддею, їм надана належна правова оцінка.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на дії слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області щодо повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 24.12.2015 за №0010594 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4