Справа № 473/1031/16-к
Номер провадження1-кп/473/3/2023
ВИРОК

іменем України

"11" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представників потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0000147 за обвинуваченням

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Переволочна Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працює ТОВ «Батьківщина» водієм, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що 25.06.2015 року приблизно о 00 год. 05 хвил., водій ОСОБА_13 , керуючи автомобілем «DAF 95 XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «ПП SCHWARZMULLER SPA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по сухій асфальтованій проїжджій частині вул..Кольчака в с.Ракове Вознесенського району Миколаївської області з порушенням вимог п.п.12.4 Правил дорожнього руху України, зі швидкістю більше 60 км/год, з боку м.Нова Одеса у напрямку м.Вознесенська. В цей час у зустрічному напрямку з боку м.Вознесенська у напрямку м.Нова Одеса, рухався автомобіль ВАЗ 21013 реєстраціний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 в салоні якого знаходилась пасажир ОСОБА_15 .

Під час руху водій ОСОБА_13 та ОСОБА_14 грубо порушили вимоги п.п.2.3 «б» та п.13.3 ПДР України а саме: проявили неуважність до дорожньої обстановки, що склалась та її змін, під час зустрічного роз`їзду не дотримались безпечного інтервалу та зіткнулись на розділювальній лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.6 розділу 34 Правил дорожнього руху України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, неподалік будинку №1. В результату дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій ОСОБА_14 та пасажир його автомобіля ОСОБА_15 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок багатофрагментарних і осколкових переломів кісток склепіння, основи та лицевого відділу черепу з розмаженням головного мозку, ранами та саднами в ділянці голови, багаточисельних переломів ребер зправа та зліва, перелому грудини, лівої ключиці, розриву серця, легень, крововиливу в клітковину середостіння, розмаження селезінки, печінки, рани в ділянці грудної клітини, саден в ділянці тулубу, відкритого перелому кісток верхніх та ніжніх кінцівок, перелому кісток тазу.

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок тупої закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під м`які мозкові оболонки, крововиливами в шлуночки головного мозку, забоєм головного мозку.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_13 п.п.2.3 «б», п.п.12.4,13.1 та 13.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_13 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, не визнав та пояснив, що ввечері він виїхав з м.Миколаєва. Приблизно о 24.00 год. проїжджаючи с.Раково ОСОБА_13 рухався на підойм, ближче до правої сторони, за автомобілем ОСОБА_13 їхав легковий автомобіль «Opel». ОСОБА_13 розминувся з вантажним автомобілем «Бочкою», який їхав назустріч, та побачив світло фар легкового автомобіля, який спускався з гори. Автомобіль їхав по своїй смузі руху, але ближче до осьової і раптово опинився під колесами автомобіля ОСОБА_13 . Автомобіль ОСОБА_13 потягнуло у лівий бік і він зупинився. Одразу зупинився і легковий автомобіль, як потім з`ясувалось, водієм цього автомобіля був свідок ОСОБА_16 . Вони підійшли до легкового автомобіля, але люди в автомобілі вже допомоги не потребували. ОСОБА_16 викликав швидку та поліцію. Через п`ять хвилин повз їхав автомобіль швидкої медичної допомоги, вони його зупинили, лікарі повідомили, що допомога вже нікому не потрібна та поїхали.

В судовому засіданні були досліджені слідуючі докази.

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що приблизно о 24 год. він, на автомобілі «Opel Vectra» їхав з с.Дорошівка в напрямку м.Вознесенська зі швидкістю 50-60 км/год. Перед ним їхав вантажний автомобіль приблизно з такою самою швидкістю. Назустріч їм їхав також вантажний автомобіль «Бочка», а позаду легковий автомобіль. Водій легкового автомобіля виїхав на смугу руху по якій їхав свідок ОСОБА_16 та вантажний автомобіль, і відбулось зіткнення цього вантажного автомобіля та легкового автомобіля. ОСОБА_16 одразу зупинився і підійшов до місця події. Він побачив, що за кермом вантажного автомобіля був обвинувачений.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він був в гостях разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , де він та ОСОБА_19 вживали спиртні напої. Після цього на автомобілі ЗАЗ поїхали додому. ОСОБА_19 був за кермом, ОСОБА_17 на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_18 перебувала на задньому пасажирському сидінні. Вони під`їхали до зупинки в с.Ракове і ОСОБА_17 разом з ОСОБА_19 пішли за зупинку, а ОСОБА_18 залишилась у автомобілі. Знаходячись за зупинкою, ОСОБА_17 почув гуркіт і коли вони вийшли, то побачили, що відбулась аварія за участю вантажного автомобіля та легкового. Саму дорожньо-транспортну пригоду він не бачив. ОСОБА_17 підійшов до дівчини, яка була у легковому автомобілі, але вона була вже мертва.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що вночі вони їхали на автомобілі ЗАЗ, за кермом якого був ОСОБА_19 , також в салоні перебував ОСОБА_17 , а на задньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_18 . Вони зупинились біля зупинки і чоловіки пішли за зупинку, а ОСОБА_18 залишилась в автомобілі. Вони почули гуркіт, і коли вийшли, то побачили, що вже відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ватажного автомобіля та легкового. Саме ДТП він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що в той день з чоловіком та їх знайомим ОСОБА_17 вони були в гостях. В темний час доби вони поїхали додому, за кермом автомобіля ЗАЗ був її чоловік ОСОБА_19 . На трасі вони зупинились і чоловіки відійшли в бік, а ОСОБА_18 залишась сидіти на задньому сидінні автомобіля за водієм. Автомобіль стояв в напрямку м.Вознесенська. ОСОБА_18 добре було видно трасу і вона бачила, як з м.Вознесенська їде легковий автомобіль. Потім вона побачила, як вантажний автомобіль, виїхав на середину дороги та зіткнувся з легковим автомобілем. Повернулись її чоловік та ОСОБА_17 і вони підійшли до місця ДТП.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що вона, як слідчий оглядала місце ДТП та складала протокол огляду. Вся інформація викладена в протоколі відповідає дійсності. Зазначає, що під час огляду були присутні поняті. Подробиць ДТП не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що він їхав на службовому автомобілі, за кермом якого був водій, з м.Миколаєва до м.Вознесенська. Приблизно о 24.00 год. на підйомі в світлі фар, вони побачили ОСОБА_22 , яка стояла злівого боку в напрямку до м.Вознесенська. Вони зупинились. Свідок побачив, що там стояли два чоловіка, один з яких був водієм фури. Вантажний автомобіль перебував прям на узбіччі. Також свідок бачив легковий автомобіль, який був прям вм`ятий в вантажний автомобіль. До цих автомобілів ОСОБА_21 близько не підоходив. Водій сказав, що вони вже викликали швидку та поліцію. Неподалік ОСОБА_21 бачив автомобіль ЗАЗ.

Рапорт оперативного чергового Вознеснеського МВ УМВС України в Миколаївської області, згідно якого, 25.06.2015 року надійшло повідомлення що на автодорозі «Ульянівка-Миколаїв» в с.Ракове водій автомобіля ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_4 не впорався з керуванням та виїхавши на зустрічну смугу руху здійснив зіткнення з автомобілем DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , т.1 а.с.98.

Протокол огляду місця події від 25.06.2015 року з таблицею зображень та схемою до протоколу огляду місця події, згідно якого оглянуте та зафіксоване місце події 147 км+400 м автодороги Р-06 в с.Ракове Вознесенського району Миколаївської області. Стан покриття сухе, чисте. Дорожнє покриття асфальтобетонне середньозернисте загальною шириною 7,4 м. На проїжджій частині нанесені смуги горизонтальної розмітки білого кольору у відповідності з п.1.2, п.1.5 Розділу 34 Правил Дорожнього руху. Світлий час доби. На правому узбіччі по ходу руху, розташований автомобіль ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 , на лівому узбіччі по ходу руху, розташований автомобіль DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_5 . Автомобілі мають механічні пошкодження. У автомобіля ВАЗ номер НОМЕР_3 повна деформація кузову та салону автомобіля, відокремлено дах. Автомобіль DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 має пошкодження передньої лівої частини кабіни автомобіля, а саме бамперу, декоративної накладки, водійських сходин, ходової частини. В салоні автомобіля ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 на водійському сидінні знаходиться труп чоловіка, на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля розташований труп жінки. Згідно схеми до протоколу огляду місця події , на проїжджій частині на смузі руху з м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська є скупчення дрібних подряпин (4) та подряпина (5) , т.1 а.с.99-124.

Протокол додаткового огляду місця ДТП від 22.07.2015 року з таблицею зображень та схемою, згідно якого оглянута вул. Кольчака в с.Ракове Вознесенського району. На відстані 28,2 м. від знаку Початок населеного пункту «Ракове» виявлено вибоїну на дорожньому покритті розміром 0,7 х 0,5 м. шириною 0,15 см., яка розташована на смузі руху з боку м.Вознесенська в напрямку м.Миколаєва. На відстані 0,0м. від даної вибоїним у напрямку м.Миколаєва є височина (горб) розміром 1,6х0,5- 0,6-0,75 м., т.1 а.с.145-151.

Протокол огляду транспортного засобу від 29.07.2015 року з таблицею зображень, згідно якого оглянутий автомобіль ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_3 . При огляді автомобіля встановлені наступні пошкодження: кузова автомобіля, даху, двигуна автомобіля, всіх його частин та механізмів, кріплення переднього лівого колеса, кришки капоту, салону автомобіля, т.1 а.с.152-153.

Посвідчення водія серії НОМЕР_6 , згідно якого ОСОБА_13 має право керування транспортними засобами категорії В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ, т.1 а.с.131.

Протокол слідчого експерименту від 14.07.2015 року зі свідком ОСОБА_16 , зі схемою, згідно якого свідок ОСОБА_16 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2015 року, т.1 а.с.133-136.

Протокол слідчого експерименту від 14.07.2015 року зі свідком ОСОБА_18 , зі схемою та таблицею зображень, згідно якого свідок ОСОБА_18 відтворила обставини дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2015 року, т.1 а.с.137-140.

Протокол слідчого експерименту від 12.08.2015 року зі свідком ОСОБА_18 , зі схемою та таблицею зображень, згідно якого було встановлено, що знаходячись на заначеному нею місці, ОСОБА_18 мала можливість бачити місце події, т.1 а.с.164-170.

Протокол слідчого експерименту від 14.07.2015 року з ОСОБА_13 зі схемою, згідно якого ОСОБА_13 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2015 року, т.1 а.с.141-144.

Протокол слідчого експерименту від 23.07.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 з таблицею зображення та схемою, згідно якого ОСОБА_8 показав обставини пригоди, які стали його відомі, після того, як він приїхав на місце пригоди. Була встановлені видимість вибоїни та височини (горбу), розміри вибоїни та височини, встановлена видимість у напрямку руху на подібному автомобілі ВАЗ 2101 , т.1 а.с.154-163.

Згідно висновку експерта №184 від 03.08.2015 року, при дослідженні трупу ОСОБА_15 виявлені крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку з крововиливами в шлуночки головного мозку, садна в ділянці обличчя, розриви селезінки та правої долі печінки з крововиливами в зв`язки воріт селезінки та печінки, черевну порожнину, рана в ділянці лівого стегна, садна в ділянці верхньої лівої кінцівки. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження могли виникнути при ДТП в салоні автомобіля. Найбільш вірогідно, потерпіла знаходилась на передньому пасажирському сидінні легкового автомобіля, на що вказують дрібні уламки скла на одязі та багато чисельні садана в ділянці обличчя та верхньої кінцівки. Смерть ОСОБА_15 настала від тупої закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами в шлуночки головного мозку, забоєм головного мозку, т.1 а.с.174-178.

Згідно висновку експерта №183 від 03.08.2015 року, при дослідженні трупу ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: багатофрагментарні та осколкові переломи кісток склепіння, основи та лицевого відділу черепу з розмаженням головного мозку, ранами та саднами в ділянці голови, багато чисельні переломи ребер зправа та зліва, перелом грудини, лівої ключиці, розриву серця, легень, крововилив в клітковину середостіння, розмаження селезінки, печінки, рани в ділянці грудної клітини, садана в ділянці тулубу, відкриті переломи кісток верхніх та нижніх кінцівок, перелом кісток тазу. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, вони виникли в умовах ДТП від удару, ударів об деталі, деталями салону автомобіля під час ДТП. ОСОБА_14 під час ДТП знаходився за кермом, на що вказують переломи грудини, лівої ключиці, ребер та переломи кісток верхніх кінцівок. Безпосередньою причиною смерті є сукупність тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупу, так як всі тілесні ушкодження окремо один від одного могли спричинити смерть потерпілого, т.1 а.с.180-185.

Висновок експерта №2/114 від 27.07.2015 року, згідно якого, на момент ДТП ходова частина та робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля DAF 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. На момент ДТП права фара головного освітлення автомобіля знаходилась в працездатному стані і дозволяла водію контролювати напрямок руху та дорожні обставини. Встановити працездатність лівої фари головного освітлення даного автомобіля, а також в якому режимі працювали фари головного світла на момент ДТП не є можливим, т.1 а.с.189-197.

Висновок експерта №2/113 від 22.07.2015 року, згідно якого, на момент ДТП ходова частина та робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходились в працездатному стані. Встановити технічну несправність і режим роботи на момент ДТП, зовнішніх світлових приладів автомобіля, не є можливим, т.1 а.с.201-208.

Висновок експерта №4/71 від 31.07.2015 року, згідно якого експерт, оглянувши автомобілі DAF 95 XF реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_7 , встановив, що під час первісного контактування автомобіль DAF розташовувався передньою лівою частиною до передньої лівої частини автомобіля ВАЗ. Під час первісного контактування повздовжні осі автомобіля DAF та автомобіля ВАЗ 21013 знаходились під кутом близьким до 175 +/- 5°. Зіткнення автомобіля DAF з автомобілем ВАЗ 21013 відбувалось в межах смуги руху в напрямку до м.Вознесенська, а саме в місці близькому до визначеного розташування подряпин ( поз.4,5 схеми до протоколу огляду місця ДТП), т.2 а.с.7-15.

Висновок експерта №928 від 16.11.2015 року та висновок експертів №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року, згідно яких місце зіткнення транспортних засобів, за даним кримінальним провадженням, розташовувалось в районі осьової лінії дорожньої розмітки. Водіям обох транспортних засобів, наближаючись до рухомого у зустрічному напрямку транспортному засобу, у своїх діях необхідно було керуватись вимогами, п.13.1, 13.3 ПДР. При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водіїв обох транспортних засобів, перед ДТП, не відповідали пунктам 13.1,13.3 ПДР. Дії обох водіїв, з технічної точки зору знаходяться з причинному зв`язку з ДТП, що сталось. Швидкість автомобіля DAF 95 XF з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA, складала більше 66 км/год., т.2 а.с.21-29, а.с.36-44.

Експерт ОСОБА_23 повідомив суду, що він приймав участь при огляді місця ДТП та при проведенні експертизи №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року. ОСОБА_23 підтвердив висновки викладені в даній експертизі.

Експерт ОСОБА_24 повідомив суду, що він приймав участь при проведені експертиз №928 від 16.11.2015 року та №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року. ОСОБА_24 підтвердив висновки викладені в даних експертизах. Зіткнення автомобілів було однозначно зустрічне. Оба автомобілі не дотримувались бічного інтервалу до осьової лінії розмітки.

Висновок експертів №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року, згідно якого первинне контактування автомобілів DAF та ВАЗ відбувалося на смузі руху в напрямку м.Вознесенська, між передніми частинами даних автомобілів. При цьому розташування поздовжніх осей ТЗ було паралельним або близьким до такого. В даній дорожній обстановці водію автомобіля DAF необхідно було діяти відповідно до п.12.4 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху, у відповідності до вимог п.12.3 ПДР. В свою чергу, водію автомобіля ВАЗ необхідно було діяти у відповідності до вимог п.11.3 ПДР. Дії водія автомобіля ВАЗ Піпії Б,М. , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.11.3 ПДР. Дана невідповідність знаходилась в причинному зв`язку з настанням ДТП. В свою чергу в діях водія ОСОБА_13 невідповідностей вимогам п.12.3, 12.4 ПДР з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ. Водночас, практична можливість уникнення даної ДТП з боку водія автомобіля ВАЗ, забезпечувалась у випадку дотримання вимог п.11.3 ПДР. Швидкість руху автомобіля DAF в момент зіткнення з автомобілем ВАЗ складала не менше 39-45 км/год. т.2 а.с.87-96.

Висновок експертів №17763/18136/16-52 від 23.11.2016 року, згідно якого виходячи з обсягу зафіксованої слідової інформації, автомобіль DAF 95 XF реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо перед зіткненням, знаходився повністю у смузі руху в напрямку до м.Вознесенська, а автомобіль ВАЗ 2101, реєстраціний номер НОМЕР_3 , більшою частиною перебував у цій же смузі руху. Зіткнення даних автомобілів відбулось в смузі руху в напрямку до м.Вознесенська, перед ділянкою з подряпинами «4» та «5». Дані подряпини не могли бути залинеші автомобілем DAF, а утворені деталями ніжньої частини автомобіля ВАЗ. В даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ. Водночас, практична можливість уникнення даної ДТП з боку водія автомобіля ВАЗ забезпечувалась у випадку дотримання ним вимог п.11.3 ПДР, т.2 а.с.300-308.

Експерт ОСОБА_25 пояснив суду, що він приймав участь в проведенні експертим №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року та №17763/18136/16-52 від 23.11.2016 року. Підтвердив висновки викладені в даній експертизі. Зазначив, що ДТП сталось на смузі руху автомобіля DAF, подряпини, позначені на схемі до протоколу огляду місця ДТП залишені нижньою частиною автомобіля ВАЗ.

Експерт ОСОБА_26 пояснив суду, що він приймав участь в проведенні експертиз №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року та №17763/18136/16-52 від 23.11.2016 року. Зазначив, що подряпини зазначені на схемі, залишені автомобілем ВАЗ. Експерт звернув увагу суду на те, що ширина дорожньої розмітки складає приблизно 15 см., а отже зробити висновок про те, що місце зіткнення танспортнних засобів розташовувалось в районе осьової лінії дорожньої розмітки не можливо.

Згідно висновку експертів №30213/30214/8293-8295 від 28.02.2023 року місце зіткнення транспортних засобів розташовувалось перед початком осипу, на смузі руху автопотягу у складі автомобіля DAF 95 XF з причепом ПП SCHWARZMULLER SPA, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. В момент первинного контактування автопотяг розташовувався на «своїй» смузі руху, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. В момент первинного контакту передня частина автомобіля ВАЗ 21013, розташовувалось на зустрічній (для себе) смузі руху, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. Перед утворення першого сліду довжиною 20,8 метрів швидкість руху автопотягу у складі автомобіля DAF 95 XF з причепом ПП SCHWARZMULLER SPA, становила на менше 74 км/год. В дані дорожній ситуації водій автопотягу повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.2,12.3,12.4 та 12.9 (п/п «б») ПДР. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21013 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України. В даному випадку технічна можливість уникнути ДТП зі сторони водія автомобіля ВАЗ 21013 визначалась виконанням вимог п.10.1 ПДР, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 21013 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, т.6 а.с.2-18.

Експерт ОСОБА_27 пояснив суду, що він приймав участь в проведенні комісійної експертизи №30213/30214/8293-8295 від 28.02.2023 року. ОСОБА_27 повідомив, що експерти не змогли відповісти на всі питання поставлені судом, так як не можливо було оглянути автомобілі DAF та ВАЗ, через їх відсутність. Що ж стосується питань на які експерти дали відповідь, то експерти мали всі дані для вирішення цих питань і він в судовому засіданні підтвердив, викладені в експертизі висновки .

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення та захисту докази, вважає докази, наданні стороною обвинувачення такими, що не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. В той же час зазначені докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди, її наслідки та правомірність керування ОСОБА_13 автомобілем.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Згідно з вимогами ст.. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст..286 КК України включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками. Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху.

Кримінальна відповідальність за ст..286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у виді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України. Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст..286 КК України наслідків.

Згідно висновку, викладеному в Постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі № 369/1271/16-к (провадження № 51-6029 км 21) поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння за ст. 286 КК України: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 286 КК України сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушення правил дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в ст. 286 частинах 1, 2 або 3 КК України, тобто тільки такі порушення правил дорожнього руху, які є причиною настання цих наслідків, і перебувають із ними у причинному зв`язку. Така позиція щодо кримінально-правової оцінки діяння, передбаченого ст. 286 КК України, міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року (справа № 682/956/17).

Відповідно до усталеної судової практики, у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли. Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст..286 КК України.

Згідно обвинувального акту, зазначено про водій ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 та 13.3 ПДР України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її змін, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та зіткнувся з автомобілем ВАЗ 21013 на розділювальній лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.6 розділу 34 Правил дорожнього руху України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Саме порушення цих Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Суд зазначає, що жодним чином, прокурором не доведене порушення водієм ОСОБА_13 п.п. 2.3 (б) ПДР України - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обставнови, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу та п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Так, згідно висновку експерта №30213/30214/8293-8295 від 28.02.2023 року місце зіткнення транспортних засобів розташовувалось перед початком осипу, на смузі руху автопотягу у складі автомобіля DAF 95 XF з причепом ПП SCHWARZMULLER SPA, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. В момент первинного контактування авто потяг розташовувався на «своїй» смузі руху, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. В момент первинного контакту передня частина автомобіля ВАЗ 21013, розташовувалось на зустрічній (для себе) смузі руху, тобто на смузі руху з боку м.Нова Одеса в напрямку м.Вознесенська. В даній дорожній ситуації саме дії водія автомобіля ВАЗ 21013 не відповідали вимогам ПДР і, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди

Даний висновок підтверджується також висновками експертів №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року, згідно якого первинне контактування автомобілів DAF та ВАЗ відбувалося на смузі руху в напрямку м.Вознесенська, між передніми частинами даних автомобілів. В даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ. Водночас, практична можливість уникнення даної ДТП з боку водія автомобіля ВАЗ, забезпечувалась у випадку дотримання вимог ПДР.

Також, згідно висновків експертів №17763/18136/16-52 від 23.11.2016 року, згідно якого виходячи з обсягу зафіксованої слідової інформації, автомобіль DAF 95 XF реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпосередньо перед зіткненням, знаходився повністю у смузі руху в напрямку до м.Вознесенська, а автомобіль ВАЗ 21013, реєстраціний номер НОМЕР_3 , більшою частиною перебував у цій же смузі руху. Зіткнення даних автомобілів відбулось в смузі руху в напрямку до м.Вознесенська, перед ділянкою з подряпинами «4» та «5».

Крім того, згідно висновку експерта №4/71 від 31.07.2015 року зіткнення автомобіля DAF 95 XF з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA з автомобілем ВАЗ 21013 відбувалось в межах смуги руху в напрямку до м.Вознесенська, а саме в місці близькому до визначеного розташування подряпин ( поз.4,5 схеми до протоколу огляду місця ДТП).

Дані висновки експертів отримані у передбаченому КПК України порядку, без будь-яких істотних порушень прав та свобод людини, а отже, на підставі ст. 86-87 КПК України є допустимими доказами, узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_16 , який зазначав, що він на автомобілі «Opel Vectra» їхав з с.Дорошівка в напрямку м.Вознесенська, а перед ним їхав вантажний автомобіль. На зустріч їм їхав легковий автомобіль. Водій легкового автомобіля виїхав на смугу руху по якій їхав свідок ОСОБА_16 та вантажний автомобіль, і відбулось зіткнення цього вантажного автомобіля та легкового автомобіля. ОСОБА_16 одразу зупинився і перебував на місці події. Також узгоджуються з даними слідчого експерименту, проведеного з його участю 14.07.2015 року, де ОСОБА_16 відтворив обставини ДТП, зазначивши, що саме водій автомобіля ВАЗ виїхав на зустрічну смугу руху.

Присутність свідка ОСОБА_16 на місці ДТП підтверджується поясненнями і свідка ОСОБА_21 який зазначив, що він зупинився на місці ДТП і там знаходились лише водій ОСОБА_28 та ще один чоловік. Враховуючи, що згідно пояснень свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , вони підійшли всі разом до місця ДТП, то логічно зробити висновок, що, якщо ОСОБА_21 бачив на місці ДТП лише водія вантажного автомобіля, та ще одного чоловіка і більше ніяких людей там не бачив, то біля водія вантажного автомобіля знаходився саме свідок ОСОБА_16 .

На підтвердження доведеності вини ОСОБА_13 прокурор посилається на висновок експерта №928 від 16.11.2015 року та висновок експертів №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року, згідно яких місце зіткнення транспортних засобів, за даним кримінальним провадженням, розташовувалось в районе осьової лінії дорожньої розмітки. Водіям обох транспортних засобів, наближаючись до рухомого у зустрічному напрямку транспортному засобу, у своїх діях необхідно було керуватись вимогами, викладденими у п.13.1, 13.3 ПДР. При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водіїв обох транспортних засобів, перед ДТП, не відповідали пунктам 13.1,13.3 ПДР. При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, дії обох водіїв, з технічної точки зору знаходяться з причинному зв`язку з ДТП, що сталось. Але, суд не приймає дані висновки експертів до уваги виходячи з наступного.

Необхідно зазначити, що згідно вимог ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 КПК України висновок експерта сам по собі не є доказом, а є лише процесуальним джерелом доказів,как як згідно ч.1 ст. 84 КПК України доказами є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Таким чином, висновок експерта може стати доказом у кримінальному провадженні тільки за умов, що він містить фактичні дані, що є беззаперечні та не викликають будь-яких сумнівів у їх належності та допустимості, та отриманий з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку.

Так, суд звертає увагу на те, що висновок експерта №928 від 16.11.2015 року ОСОБА_30 та висновок експертів ОСОБА_30 та ОСОБА_23 №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року є повністю ідентичними один одному в питаннях 1-8, як у висновках так і у дослідницькій частині. Слід зазначити, що висновок експертів ОСОБА_30 та ОСОБА_23 №1336/1 доп/115 від 22.01.2016 року в частині місця зіткнення транспортних засобів є протилежним висновку експерта ОСОБА_23 №4/71 від 31.07.2015 року згідно якого зіткнення автомобіля DAF 95 XF з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA з автомобілем ВАЗ 21013 відбувалось в межах смуги руху в напрямку до м.Вознесенська, а саме в місці близькому до визначеного розташування подряпин ( поз.4,5 схеми до протоколу огляду місця ДТП). Отже, експерт ОСОБА_23 , який приймав безпосередню участь при огляді місця ДТП, безпосередньо після того, як воно відбулось 25.06.2015 року та будучи єдинии експертом, який оглядав та досліджував транспортні засоби - автомобіль DAF 95 XF з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA та автомобіль ВАЗ 21013, 31.07.2015 року, оглянувши транспортні засоби, зробив висновок про те, що зіткнення автомобіля DAF 95 XF з напівпричепом ПП SCHWARZMULLER SPA з автомобілем ВАЗ 21013 відбувалось в межах смуги руху в напрямку до м.Вознесенська, а саме в місці близькому до визначеного розташування подряпин ( поз.4,5 схеми до протоколу рогляду місця ДТП). Тоді, як 22.01.2016 року даним експертом був зроблений протилежний висновок не обґрунтувавши чому даний висновок повністю протирічіть попередньому.

Що ж стосується пояснень свідка ОСОБА_18 та слідчого експеримента з її участю від 14.07.2015 року, згідно яких зіткнення транспортних засобів відбулось на смузі руху автомобіля ВАЗ, так як автомобіль DAF частково виїхав на зустрічну смугу руху, то суд критично ставить до них, так як вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_16 та слідчим експериментом з його участю, висновками експертів №30213/30214/8293-8295 від 28.02.2023 року, №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року, №17763/18136/16-52 від 23.11.2016, №4/71 від 31.07.2015 року , даними протоколу огляду місця події від 25.06.2015 року та схемою до нього.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_19 не бачили саму дорожньо-транспортну пригоду, а прибули на місце події, вже після ДТП та лише побачили, що відбулось зіткнення між вантажним та легковим автомобілями.

Також, в судовому засіданні прокурор зазначив, що дана ДТП відбулась також завдяки порушення водієм ОСОБА_13 вимог п.12.4 ПДР, так як він керував транспортним засобом DAF у населеному пункті зі швидкістю більш ніж 60 км/год. Але, як встановлено в судовому засіданні, згідно вищевказаних експертиз, перевищення швидкості не знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка відбулась 25.06.2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що саме водій автомобіля ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав на смугу руху по якій рухався автомобіль «DAF 95 XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «ПП SCHWARZMULLER SPA», де і відбулось зіткнення, що підтверджується висновками експертів №30213/30214/8293-8295 від 28.02.2023 року, №4941/4942/16-52 від 20.05.2016 року, №17763/18136/16-52 від 23.11.2016, №4/71 від 31.07.2015 року, поясненями свідка ОСОБА_16 , слідчими експериментами зі свідком ОСОБА_31 від 14.07.2015 року, протоколом огляду місця події та схемою до нього.

Звідси, суд вважає, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_13 не доведене, та досліджені судом показання свідків, письмові докази, висновки експертиз та пояснення експертів, не підтверджують винуватості обвинуваченого ОСОБА_13 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст.286 КК України, в частині достатньої доведеності об`єктивних даних, які б вказували на те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді саме порушення водієм ОСОБА_13 п.п. 2.3 (б), 12.4, 13.1 та 13.3 стали причиною ДТП. Також прокурором не доведено, що автомобілі під керуванням ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зіткнулись на розділювальній лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.6 розділу 34 ПДР.

Згідно ч. 3 ст.63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 284 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_13 підлягає виправданню за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Звідси, заявлені ОСОБА_6 до ОСОБА_13 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з встановленою судом відсутністю в діяннях ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виправдати за за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Заставу сплачену ОСОБА_13 , в розмірі 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) грн., після набрання вироком сплачену законної сили, повернути обвинуваченому ОСОБА_13 , відповідно до ст. 182 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_13 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 24 317 (двадцять чотири тисячі триста сімнадцять) грн. 60 коп. віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя