Справа № 650/440/23
провадження № 1-кп/650/69/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ України

05 жовтня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка кримінальне провадження № 0001179 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей не маючого, депутатом будь-якого рівня не є, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 наприкінці грудня 2022 року, більш точну дату встановити не виявилось можливим, близько 13.00 години, знаходячись у полезахисному лісонасадженні, яке розташоване на відстані близько 1 км від с. Іщенка Бериславського району Херсонської області в напрямку с. Давидів Брід Бериславського району Херсонської області, проник до покинутого бліндажа, який у період тимчасової окупації зазначених населених пунктів використовувався російськими військами, де у подальшому, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховими пристроями та на порушення правового режиму поводження зі зброєю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992, та Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» придбав, шляхом знахідки, предмет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/14708-ВТХ від 26.04.2023 є корпусним вибуховим пристроєм, спорядженим конденсованою вибуховою речовиною, найбільш вірогідніше ручною гранатою РГН, який при собі переніс за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав в тумбочці в приміщенні коридору, та який використав шляхом випадкового підриву 05.04.2023, близько 21.30 години, в приміщенні кімнати веранди свого житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. В подальшому, 06.04.2023, в період часу з 10.46 години по 11.22 годину, фрагменти вказаного вибухового пристрою були вилучені працівниками поліції у ході проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

На судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та пояснив, що знаючи про те, що бойові припаси заборонено носити, зберігати та придбавати, знайшовши ручну гранату зберігав її у себе, до моменту коли вирішив погратися з нею та вона вибухнула, оскільки він випадково вийняв чеку привівши запал в дію. Після цього він викликав поліцію.

На судовому засіданні прокурор підтримав обвинувальний акт, просив притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності призначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням від його відбування з іспитовим строком два роки, судові витрати стягнути з обвинуваченого, речові докази знищити.

Крім допиту обвинуваченого, на судовому засіданні також були досліджені матеріали, які стосуються речових доказів та судових витрат, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого, згідно з якими він характеризується посередньо, притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час проживає один, не перебуває на обліку органів пробації, а також на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Згідно із частиною третьою статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На виконання вказаних умов суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє обставини зазначені в обвинувальну акті, які не оспорювались сторонами, а його позиція з цього приводу є добровільною, про що свідчать надані ним пояснення, згідно з якими він послідовно розповів про обставини події, сприймаючи їх у сукупності та не виявляючи при цьому невпевненості, надавав їм вірну оцінку, проявляв детальну обізнаність з приводу суті вчиненого правопорушення.

Суд також переконався у тому, що сторона обвинувачення діє добровільно та правильно розуміє зміст наведених обставин.

На судовому засіданні суд роз`яснив сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, проти чого останні не заперечили та проявили обізнаність щодо характеру такого обмеження.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши правильність кваліфікації дій обвинуваченого, виконавши вимоги частини третьої статті 349 КПК України, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винен у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.

Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за частиною першою статті 263 КК України як незаконне поводження з бойовими припасами, тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, відповідно до засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких було вчинено відповідне кримінальне правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки його вчинення, беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, особу винного, відомості щодо чого викладено вище.

Визначаючи міру покарання, суд також враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, і під час досудового розслідування сприяв встановленню усіх обставин, що підлягали з`ясуванню. Внаслідок таких дій обвинуваченого слідством було встановлено усі обставини вчинення кримінального правопорушення.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд не визнає зазначені в обвинувальному акті обставини, а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та вчинення злочину загальнонебезпечним способом, такими, що обтяжують покарання обвинуваченого, виходячи з такого.

Так, під вчиненням злочину загальнонебезпечним способом розуміється вчинення його, зокрема, такими способами, як вибух, підпал, зараження чи отруєння водойм, затоплення, використання автоматичних пристроїв, електричного струму, газу тощо.

Вчиненням злочину загальнонебезпечним способом підвищує суспільну небезпечність вчинюваного злочину і особи злочинця, оскільки при цьому виникає загроза для багатьох об`єктів кримінально-правової охорони і настання тяжких наслідків. Закон визнає обтяжливою обставиною саме спосіб вчинення злочину.

Разом із тим, у цьому кримінальному провадженні ані в ході досудового слідства, ані в ході судового розгляду не встановлено обставин вчинення злочину загальнонебезпечним способом.

Факт підриву вказаного бойового припасу не охоплюється складом зазначеного злочину та не є складовою способу його вчинення.

Вчинення злочину з використанням умов воєнного стану суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, так як в даному випадку цей злочин не пов`язаний з використанням умов воєнного часу.

Частиною другою статті 67 КК України передбачено, що суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Так, із початком збройної агресії російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України, посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Зокрема, Закони України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України в умовах дії режиму воєнного стану» №2113-IX та «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 3 березня 2022 року.

Згадані закони дозволяють установити більш справедливу кримінально-правову реакцію держави на вчинені кримінальні правопорушення.

Зокрема, вчинення злочину в умовах воєнного чи надзвичайного стану може мати місце у районах вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ, а також і поза межами згаданих районів. Так, учиненим в умовах воєнного стану слід уважати кримінальні правопорушення, які вчинені щодо осіб, які переміщуються у більш безпечні регіони України чи щодо їх майна, щодо майна, осіб, які тимчасово залишили житло без контролю для укриття в безпечному місці.

Це означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Якщо ж кримінальне правопорушення було вчинено хоча й під час дії режиму воєнного стану, але поза межами зазначених вище районів та без будь-якого використання умов воєнного стану, то не доцільно застосовувати відповідну ознаку, що обтяжує покарання. Таке тлумачення відповідає меті посилення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Оскільки обвинувачений хоча і вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, однак з метою полегшення його вчинення, жодним чином не використав несприятливий для суспільства час, слід констатувати відсутність такої обтяжуючої обставини як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого і упередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та враховуючи позицію прокурора щодо необхідного покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України, а у відповідності до частини другої статті 124 КПК України процесуальні витрати слід відшкодувати шляхом стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі частин першої та третьої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням надавши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 1434 грн.

Речовий доказ у виді: металевого кільця iз запобіжною чекою, пластикових та металевих уламків неправильної форми різних діаметрів, дерев`яних фрагментів зі слідами кіптяви з можливого епіцентру вибуху - знищити.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ________________ ОСОБА_1