Справа №343/1118/16-к
Провадження № 1-кп/345/21/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Калуського міськрайонного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 ,ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

в судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , термін дії запобіжного заходу - особистого зобов`язання, а обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою, оскільки продовжують існувати обставини, що були підставою для обрання обвинуваченим даного виду запобіжного заходу, просив задоволити клопотання в повному обсязі, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечила щодо продовження її пізахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він відбуває покарання призначене вироком суду у вигляді позбавлення волі, а тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним. Щодо задоволення клопотання прокурора в іншій частині - не заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисника ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні відносно задоволення клопотання прокурора не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак його захисник повідомив, що він не може прибути в судове засідання в зв`язку з станом здоров`я та просив розглядати клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у його відсутності за участю захисника ОСОБА_9 .. Щодо продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечив.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив проводити судове засідання у відсутності його підзахисного ОСОБА_7 , відносно задоволення клопотання прокурора не заперечив.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вислухавши думку прокурора, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 24.02.2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 календарних днів, а обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою строком 60 днів.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 календарних днів по 16.00 год. 21.01.2024 року, а обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою строком 60 днів, по по 16.00 год. 21.01.2024 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За приписом частини 3 цієї статті до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також те, що обставини, за яких судом було обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою особисте зобовя зання, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та є реальними.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі вирішується судом, який ухвалив вирок або судом, який здійснює судовий розгляд справи.

Приймаючи до уваги клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про недоцільність продовження її пізахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він відбуває покарання призначене вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 рокуу вигляді позбавлення волі, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з часу його фактичного затримання, а саме з 09.11.2017 року, у відповідності до ухвали колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 03.10.2022 вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року змінено в частині виключення з мотивувальної частини вироку вказівки на докази, в решті вирок - залишено без змін,а також те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 ,ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України знаходиться у провадженні Калуського міськрайонного суду, ОСОБА_4 слід тимчасово залишити в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» на час розгляду даного кримінального провадження судом.

Суд також вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - увиді особистого зобов`язання відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 179 КПК України, запобіжний захід у виді особистого зобовязання обирається без визначення граничного строку дії до його скасування (зміни, припинення) у передбачених законом випадках. При обранні запобіжного заходу у виді особистого зобовязання на підозрюваного (обвинуваченого) покладається зобов`язання прибувати до суду (слідчого, прокурора) за кожною вимогою. Таке зобов`язання є суттю всіх запобіжних заходів не пов`язаних з позбавленням волі покладається на підозрюваного (обвинуваченого) на весь строк дії запобіжного заходу не залежно від покладення на нього інших обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оскільки зазначені обставини на даний час залишилися без змін, а термін дії запобіжних заходів, обраних обвинуваченим закінчується 21.01.2024 року, суд приходить до висновку, що слід продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу на 60 (шістдесят) днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 178, 179,183,199, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити частково .

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу - особистого зобов`язання.

В частині клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити та обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який засуджений вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна- тимчасово залишити в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» на час розгляду Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області кримінального провадження № 343/1118/16-к по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 ,ч.1 ст.307 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 ,ч.5 ст.185,ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України та набранням судовим рішенням, за наслідками розгляду зазначеної справи, законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя