Справа № 476/428/22
Провадження № 1-кп/476/16/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 20.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уральське Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого

-24.02.2023 року вироком Вознесенського районного суду Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 19.07.2022 року близько 23:00 години ОСОБА_4 проходячи біля будинку ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , на території домоволодіння помітив мопед синього кольору марки «Honda Tact», в зв`язку з чим в нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 через хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 , де незаконно заволодів мопедом «Honda Tact» синього кольору, що належить останній, викотив його за територію та не змігши завести двигуна залишив в лісосмузі за с. Уральське.

Після цього в ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння мотоциклом «Форест» н/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та перебував на території його домоволодіння.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 19.07.2022 року близько 23:30 годині діючи умисно, через хвіртку проник до території домоволодіння ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, та незаконно заволодів мотоциклом «Форест» н/з НОМЕР_1 , який викотивши за територію завів двигун та поїхав у невідомому напрямку.

Крім того, 25.07.2022 року близько 23:30 години ОСОБА_4 проходячи повз будинок ОСОБА_7 , розташований по АДРЕСА_2 , помітив велосипед марки «Discovery» модель «Rocket», що стояв біля господарського приміщення, в зв`язку з чим в нього виник умисел на таємне його викрадення.

Будучи обізнаним про те, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ, та від 18.04.2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року введено та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 години 25.05.2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку на задньому подвір`ї проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 та таємно викрав велосипед марки «Discovery» модель «Rocket», вартістю 3150 грн., належний останній, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3150 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, а саме заволодіння транспортирними засобами та крадіжці велосипеда визнав повністю, суду пояснив, що мопед у потерпілого взяв для того, щоб покататися, а велосипед у потерпілої щоб поїхати провідати свою тітку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що на момент вчинення кримінальних правопорушень та на даний час, в силу свого психічного розладу ОСОБА_9 не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Просив суд застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується дослідженими судом у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в 2022 році, вранці виявив зникнення з території його двору мотоцикла Forte червоного кольору, про що повідомив до органу національної поліції. Через деякий час, того ж дня виявив зникнення й мопеда Honda Takt синього кольору. На протязі дня, близько з 09:00 години до 01:00 ночі він разом з працівниками поліції займався пошуками транспортних засобів. За результати пошуків він дізнався від поліцейських, що мотоцикл Forte червоного кольору знайдено в с. Маложенівка, після чого він на прибув на місце та забрав вказаний транспортний засіб у ОСОБА_10 та завантажив його до причепу, оскільки мотоцикл був у несправному стані. Обвинувачений ОСОБА_4 на той час вже знаходився в автомобілі працівників поліції. Після цього обвинувачений розповів та показав місце, де в лісосмузі сховав викрадений ним мопед Honda Takt синього кольору.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що в липні 2022 року ОСОБА_4 допомагав по господарству на території її домоволодіння, по АДРЕСА_2 . Коли обвинувачений закінчив працювати та залишив територію її домоволодіння, вранці близько 23.07.2022 року вона виявила відсутність спортивного велосипеда червоного кольору, що знаходився на подвір`ї. Після цього вона звернулася до органів поліції із заявою про викрадення вказаного велосипеда. Через деякий час ОСОБА_4 в присутності працівників поліції вказав у лісосмузі між селами Калинівка та Маложенівка на місце, де він сховав викрадений ним велосипед. На даний час вона не має претензій до обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що в 2022 році у вечірній час він повертаючись додому з роботи та при в`їзді до с. Маложенівка Вознесенського району Миколаївської області бачив як ОСОБА_4 стояв біля ОСОБА_10 та продавав мопед без реєстраційних документів. Який саме був мопед та його ціну він не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в минулому році в с. Маложенівка Вознесенського району Миколаївської області до нього на мотоциклі під`їхав ОСОБА_4 та попросив допомогти продати вказаний транспортний засіб. За якою ціною обвинувачений продавав мотоцикл він не пам`ятає, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки документів на транспортний засіб в нього не було, мотоцикл ОСОБА_4 не зміг продати. Після цього вони на вказаному мотоциклі поїхали в центр села, де вживали алкогольні напої та намагалися продати мотоцикл. Через деякий час він помітив, що ОСОБА_4 зник, після чого почав шукати останнього, однак знайшов лише вищевказаний мотоцикл у несправному стані, який вирішив закотити до себе додому. Зі спливом незначного проміжку часу до нього приїхали працівники поліції, на вимогу яких він добровільно видав викрадений мотоцикл.

Крім пояснень потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України підтверджується і письмовими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.07.2022 року, із якого вбачається, що ОСОБА_6 заявив про те, що в період з 23:00 години 19.07.2022 року по 09:00 годину 20.07.2022 року невстановлена особа з території його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , викрала мотоцикл марки «Forest» червоного кольору н/з НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Honda Takt» синього кольору без номерного знаку (а.с. 194, 195 том 1);

- протоколом огляду місця події від 20.07.2022 року з фотознімками до нього, згідного якого слідчим оглянуто територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 . На фотознімках зафіксовано вигляд території домоволодіння ОСОБА_6 та відсутність на подвір`ї транспортних засобів (а.с. 197- 204);

- заявою ОСОБА_10 , із якої вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції транспортний засіб, мотоцикл марки «Forest» червоного кольору н/з НОМЕР_1 (а.с. 205 том 1);

- протоколом огляду речей від 20.07.2022 року з фотознімками до нього, із якого вбачається, що працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_10 , по АДРЕСА_3 , мотоцикл марки «Forest» червоного кольору н/з НОМЕР_1 . На фотознімках зафіксовано загальний вигляд транспортного засобу та окремо вигляд сидіння, двигуна, захисних дуг, паливного баку, нижньої частини мотоциклу, державного номерного знаку та кермової частини (а.с. 206-211 том 1);

- протоколом огляду місця події від 20.07.2022 року з фотознімками, із якого вбачається, що 20.07.2023 року працівниками поліції в лісосмузі за межами с. Уральське Вознесенського району Миколаївської області виявлено та вилучено мопед марки «Honda Takt» синього кольору без державного номерного знаку (а.с. 212-218 том 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.07.2022 року, із якого вбачається, що ОСОБА_7 заявила про те, що в період часу з 25.07.2022 року по 26.07.2022 року невстановлена особа вчинила у неї крадіжку спортивного велосипеду червоного кольору за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 294, 295 том 1);

- протоколом огляду місця події від 26.07.2022 року з фотознімками до нього, із якого вбачається, що в лісосмузі, розташованій в напрямку с. Новоолександрівка Вознесенського району на відстані близько 4-х км. від с. Калинівка, виявлено та вилучено велосипед червоного кольору марки «Discovery». ОСОБА_4 показав шлях яким він закотив велосипед до лісосмуги та вказав на місце де саме його сховав (а.с. 236-242 том 1);

- протоколом огляду місця події від 26.07.2022 року, із якого вбачається, що 26.07.2022 року слідчим в присутності понятих оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , де виявлено відсутність велосипеда (а.с.244-247 том 1);

- висновком експерта про вартість майна від 26.07.2022 року, із якого вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки, велосипеда марки «Discovery» модель «Rocket» б/в станом на с 26.07.2022 року без урахування ПДВ складає 3150 грн. (а.с. 3 том 2)

Оцінивши досліджені докази в сукупності суд вважає, що вони повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень та повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за викладених вище обставин.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене з проникненням в інше сховище.

Судом досліджені також характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 згідно яких обвинувачений проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . За час проживання на території Калинівського старостинського округу до адміністративної відповідальності не притягувався.

Із довідки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради ОСОБА_4 не перебуває на обліку у психіатра. Неодноразово лікувався стаціонарно. Діагноз: легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю.

Згідно висновків судово-психіатричної експертизи №53, №54 від 13.09.2022 року ОСОБА_4 на момент вчинення кримінальних правопорушень та на теперішній час страждає легкою розумовою відсталістю зі значними емоційно-вольовими розладами. За своїм психічним станом у момент вчинення кримінальних правопорушень та на теперішній час він не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 може бути рекомендовано застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи висновки судово-психіатричних експертиз та досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на час вчинення злочинів перебував в стані обмеженої осудності і відповідальність за скоєне повинна наставати на загальних підставах з урахуванням положень ч. 2 ст. 20 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визнано правильною практику тих судів які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Згідно п. 8 зазначеної постанови така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

З огляду на те, що надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України), судам слід враховувати, що до осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду (п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005).

При цьому, виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Суд також враховує висновок досудової доповіді органу пробації на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до якої ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику, а також середнього рівня ризику небезпеки для суспільства, в тому числі і для окремих осіб. Проте орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_4 у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочини, які віднесені до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є перебування його в стані обмеженої осудності.

Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який страждає легкою розумовою відсталістю зі значними емоційно-вольовими розладами, не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, його ставлення до вчинених злочинів, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчинених злочинів, суспільну небезпечність даних злочинів, думку прокурора, який наполягав на реальній мірі покарання, обставини за яких було вчинено злочини, наслідки, що настали від злочинів, думку потерпілих щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо в межах санкції статей, які передбачають відповідальність за вчинені ним злочини, з застосуванням ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі, оскільки він скоїв тяжкі кримінальні правопорушення, а тому суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання нових кримінальних правопорушень можливе лише в ізоляції від суспільства.

Доводи захисника ОСОБА_5 про застосування до обвинуваченого лише примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_4 на протязі нетривалого часу вчинив ряд тяжких злочинів, а тому з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на наведене суд вважає, що за сукупністю злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки підстав для застосування вказаних положень суд не вбачає.

Вирок Вознесенського районного суду Миколаївської області від 24.02.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, необхідно виконувати окремо.

Враховуючи викладені вище обставини суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого буде можливе лише за умови реального відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Вирок Вознесенського районного суду Миколаївської області від 24.02.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строк 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, виконувати окремо.

На підставі ст.ст. 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Речові докази по справі:

- мопед синього кольору марки «Honda Tact» б/н, мотоцикл марки «Форест» н/з НОМЕР_1 , які передано на зберігання ОСОБА_6 залишити в повне розпорядження останнього;

- велосипед марки «Discovery» модель «Rocket», який передано на зберігання ОСОБА_7 залишити в повне розпорядження останньої.

Необхідність у застосуванні запобіжних заходів відсутня.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1