КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/880/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2023,

за участі адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2023 відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що зміст скарги свідчить, що за своєю суттю вона не є скаргою в порядку статті 303 КПК України, а її вимоги зводяться до зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, що є виключними повноваженнями слідчого або прокурора, які вони реалізують за результатами досудового розслідування кримінального правопорушення, тому, вирішення цього питання не віднесено до повноважень слідчого судді в цьому випадку.

Згідно з частиною четвертою статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню. Враховуючи, що слідчий суддя в порядку статей 303-307 КПК України не наділений повноваженнями ухвалювати рішення, про прийняття яких порушується питання у скарзі, а тому слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , просив поновити строк апеляційного оскарження, оскільки оскаржувану ухвалу отримав лише 20.12.2023, та посилаючись на формальність, незаконність та невідповідність ухвали положенням законодавства, фактичним обставинам справи, обсягу вимог та їх обґрунтування, просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2023 та ухвалити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчий відділ Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області виконати зазначені ним процесуальні дії, направлені на всебічне розслідування кримінального провадження. Визнати недопустимими доказами у кримінальному провадженні №0003927 від 22.09.2023 року протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , а також похідний від нього Висновок судової експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди №CE-19/111-23/60309-IT від 21.11.2023 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що крім зобов`язання вчинити певні слідчі дії, він просив також суд визнати недопустимими певні докази отримані у протиправний спосіб із порушенням особи права на захист, а саме протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , а також похідний від нього Висновок судової експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди №CE-19/111-23/60309-IT від 21.11.2023 року, адже, ОСОБА_7 давав показання на слідчому експерименті у якості свідка, після чого був визнаний підозрюваним, а зазначена слідча дія проведена з ОСОБА_7 у статусі свідка із грубими порушеннями його права на захист, зокрема, без участі захисника та з погрозами кримінальною відповідальністю за відмову давати покази. Разом з тим, стосовноцієї вимоги у скарзі в ухвалі слідчого судді обгрунтування взагалі відсутнє, що свідчить про формальний підхід до розгляду скарги та про невідповідність рішення об?єктивним обставинам справи.

З приводу відмови у відкритті провадження за скаргою, адвокат вказує, що оскарження бездіяльності прокурора прямо передбачено вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, а оскарження відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій передбачено п. 7 ч. 1 вказаної норми права.

Також апелянт зазначає, що фактична відмова слідчого у задоволенні клопотання захисника від 05.12.2023 року суперечить завданням кримінального провадження, зазначеним у ст.2 КПК України, суперечить обов`язкам органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування у відповідності до ч.5 ст.40 КПК України, а також суперечить принципу законності, викладеному у 4.2 ст.9 КПК України, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. А відповідно до ст.28 КПК України, розслідування та всі необхідні слідчі дії повинні бути проведені в розумні строки.

Крім того, апелянт вказує, що посилання слідчого судді на виключні повноваження слідчого та його процесуальну самостійність у даному випадку єне доречним. Апелянт просив провести лише певні слідчі дії, які є необхідними, і не давав вказівок слідчому - яким чином їх проводити. Слідчий вільний у виборі методів та способів їх проведення, результати них слідчих дій с непередбачуваними і не обов?язково можуть бути на користь тієї чи іншої сторони. Вони необхідні лише для повноти, всебічності і для виконання покладених на слідчого обов?язків.

Апелянт зазначає, що у своєму клопотанні про проведення процесуальних та слідчих дій, він належним чином обґрунтував необхідність їх проведення для всебічного та повного розслідування, якого до теперішнього часу не проведено. Дії та відповідна бездіяльність слідчого свідчить про упереджений підхід до слідства та явну усвідомлену бездіяльність на користь однобічної версії слідства, яка не відповідає дійсним обставинам справи та яку слідство протиправно намагається штучно легалізувати. Всебічне розслідування не проведено, слідчий повідомив про підозру, яка грунтується на явно недопустимих доказах і виходячи з його процесуальної поведінки, у апелянта, є обгрунтовані підстави вважати, що сторона обвинувачення має намір на цих доказах також у подальшому обгрунтувати обвинувальний акт та скерувати його до суду, що є неприпустимим і призведе лише до безпідставного навантаження суду.

Представник Бучанського РУП ГУНП в Київській області, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив та клопотань про відкладення не подавав, тому враховуючи наведене та вимоги ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу частково, уточнивши її вимоги, зокрема, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області оформити належним чином рішення про відмову в задоволенні його клопотання від 05.12.2023 р., в частині прохання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 та похідний від нього висновок судової експертизи обставин ДТП від 21.11.2023 року апеляційну скаргу підтримав; вивчивши матеріали провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З приводу клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів зазначає, що враховуючи, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена під час перевірки скарги адвоката ОСОБА_6 , відповідно до ст. 304 КПК України без проведення судового засідання, копію ухвали адвокату було направлено на електронну адресу лише 20.12.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 18), а апеляційну скаргу адвокат подав 22.12.2023, то строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2023, згідно абз.2 ч.3 ст. 395 КПК України пропущений не був.

Про суті апеляційної скарги слід зазначити, що з матеріалів судового провадження слідує, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просив визнати недопустимими доказами у кримінальному провадженні № 0003927 від 22.09.2023 р. протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 , а також похідний від нього висновок судової експертизи обставин дорожньо - транспортної пригоди № СЕ-19/111-23/60309-ІТ від 21.11.2023 року; а також зобов`язати слідчий відділ Бучанського районного управління поліції в Київській області виконати процесуальні та слідчі дії, направлені на всебічне розслідування кримінального провадження, зокрема, допитати ОСОБА_7 в якості підозрюваного, призначити проведення комплексної автотехнічної експертизи, провести слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_8 , та слідчий експеримент за участі ОСОБА_7 та ін.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виходив з того, що зміст скарги свідчить, що за своєю суттю вона не є скаргою в порядку статті 303 КПК України, а її вимоги зводяться до зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, що є виключними повноваженнями слідчого або прокурора, які вони реалізують за результатами досудового розслідування кримінального правопорушення, тому, вирішення цього питання не віднесено до повноважень слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Так, частиною 1 ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Частиною другою цієї статті встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, невиконання слідчим, дізнавачем, прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити в порядку ст. 220 КПК України, є дійсно предметом оскарження під час досудового розслідування згідно з ч.1 ст. 303 КПК України.

Разом з тим, зміст скарги адвоката ОСОБА_6 свідчить про те, що за своєю суттю вона не є скаргою в порядку ст. 303 КПК України, адже, адвокатом не ставилось перед слідчим суддею питання про зобов`язання слідчого розглянути його клопотання від 05.12.2023 р., а вимоги скарги зводяться саме до зобов`язання слідчого вчинити конкретні процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0003927 від 22.09.2023 р., що є виключними повноваженнями слідчого або прокурора, які вони реалізують за результатами досудового розслідування кримінального правопорушення. Крім того, адвокатом в скарзі перед слідчим суддею поставлене прохання про визнання доказів у кримінальному провадженні недопустимими, що також не охоплюється як вимогами ст. 303 КПК України, так і повноваженнями слідчого судді.

А тому, оскільки зазначені у скарзі адвоката ОСОБА_6 вимоги виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України і відповідно не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених Главою 26 КПК України, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на можливість оскарження слідчому судді фактичної відмови слідчого у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 від 05.12.2023 р. також є безпідставними, адже, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена не фактична відмова в задоволенні клопотання, про яку зазначалось у поданій скарзі, а рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, яке, відповідно до вимог ст. ст. 220, 110 КПК України оформляється у виді постанови. Про скасування саме постанови слідчого у скарзі адвоката мова не йшла, та більш того, з прохання адвоката ОСОБА_6 , висловленого під час апеляційного розгляду про зміну вимог апеляційної скарги щодо зобов`язання слідчого оформити належним чином рішення про відмову у задоволенні клопотання, вбачається, що така постанова слідчим не постановлювалась взагалі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргуадвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.12.2023, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4