Справа №639/5407/23
Провадження №1-кп/639/500/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 18 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 06.08.2023 року о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік від житлової квартири АДРЕСА_2 , яка є відокремленою та огородженою шиферним парканом, фактичним власником якої є її знайомий ОСОБА_4 .

Саме в той час у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне проникнення до прибудинкової території (подвір`я), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним власником якого є ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , спочатку підійшла до шиферного паркану, де використовуючи в якості знаряддя кримінального проступку сапку, розбила нею шиферний паркан, а потім, оцінивши ситуацію, що склалася у зв`язку з тим, що вхідні ворота їй ніхто добровільно не відчинив та не дозволив увійти на прибудинкову територію (подвір`я), бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди власника ОСОБА_4 , здійснила незаконне проникнення на прибудинкову територію (подвір`я), перелізши через пошкоджений шиферний паркан, де використовуючи в якості знаряддя кримінального проступку сапку, яку вона принесла з собою, тримаючи її обома руками, розбила потерпілому ОСОБА_4 , одне вікно.

Надалі, ОСОБА_3 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на незаконне проникнення до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , бажаючи досягти протиправного результату, спрямованого на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, діючи всупереч ст. 30 Конституції України, що гарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, протиправно, тобто без добровільної згоди власника ОСОБА_4 , відчинила вхідні двері до квартири, які були прикриті, але не зачиненні на врізний замок та зайшовши до коридору вищевказаної квартири почала, висловлюватись в бік потерпілого ОСОБА_4 , нецензурною лексикою.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним проникненням до квартири, були припинені поліцейськими УПП ДПП в Харківській області, які отримали виклик на службовий планшет від оператора служби «102», виклик якого здійснила сусідка ОСОБА_5 , які в ході відпрацювання виклику, зайшовши до квартири АДРЕСА_2 , та виявили в коридорі ОСОБА_3 , котра перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Також, ОСОБА_3 , 06.08.2023 о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в коридорі квартири АДРЕСА_2 , де стала ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин з її знайомим ОСОБА_4 .

Саме в той час ОСОБА_3 вирішила спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження будь якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , спочатку підійшла до нічого не ОСОБА_6 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, використовуючи в якості знаряддя кримінального проступку, наявну у неї в обох руках сапку, в ході словесного конфлікту, коли потерпілий ОСОБА_4 , повернувся до неї спиною, ОСОБА_3 , нанесла йому один удар металевою частиною сапи, який прийшовся в ділянку проекції нижнього кута правої лопатки, від чого потерпілий ОСОБА_4 , втратив рівновагу, впав на підлогу, при цьому розвернувшись на спину, де почав прикривати обличчя руками.

Після цього, ОСОБА_3 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, тримаючи обома руками сапку та використовуючи її якості знаряддя кримінального проступку, нанесла ОСОБА_4 , металевою частиною сапки, два удари, які прийшлися по променевій поверхні лівого передпліччя, у середній третині останнього.

Протиправні дії ОСОБА_3 , спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , були припинені співробітниками УПП ДПП в Харківській області, які отримали виклик на службовий планшет від оператора служби «102», виклик якого здійснила сусідка ОСОБА_5 , та які в ході відпрацювання виклику, зайшовши до квартири АДРЕСА_2 , виявили в коридорі ОСОБА_3 , котра перебувала в стані алкогольного сп`яніння та діючи цілком правомірно, відтягнули її від потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 , спричинила потерпілому ОСОБА_4 , наступні тілесні ушкодження: забита рана (після проведення первинної хірургічної обробки) на променевій поверхні лівого передпліччя у середній третині; садно у ділянці проекції нижнього кута правої лопатки.

За ступенем тяжкості: забита рана (після проведення первинної хірургічної обробки) на променевій поверхні лівого передпліччя у середній третині належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день), а садно у ділянці проекції нижнього кута правої лопатки, викликало незначні скороминущі наслідки, тривалість якого не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дані підсумки підтверджено висновком судово-медичної експертизи №09-1248/2023 від 25.08.2023.

Відповідальність за вчинення зазначених вище кримінальних проступків передбачена ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_7 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви ОСОБА_3 , яка булла підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.162 та ч.2 ст.125 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з порядком апеляційного оскарження вироку суду та наддала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав письмову заяву про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з ч. 2 ст. 302 КПК України щодо порядку апеляційного оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує ді їобвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи та за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не заміжня, маєпостійне місце реєстрації та проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_3 , її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід призначити останній покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, та поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

З відомостей наявних в матеріалах кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 повнолітня, не є вагітною жінкою або жінкою, що має дітей віком до чотирнадцяти років, також вона не є: особою, що досягла пенсійного віку, військовослужбовцем строкової служби та особою з інвалідністю першої і другої групи, тобто не є особою, якій згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.08.2023, а саме: з сапки загальною довжиною 99 см, з яких дерев*яна рукоятка 82 см, а металева лопатка 17 см, яка визнана речовим доказом, та знищити її.

Речові докази: DVD-Rдиск з відеозаписом export-gb9evзалишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1