Єдиний унікальний номер 317/6249/23
Провадження номер 1-в/317/199/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК № 99 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, не працював, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

По даній справі засуджений: 13.08.2018 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.04.2019 іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 5 років.

Знову засуджений: 29.01.2019 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України частково приєднано покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.08.2018, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 10.10.2019 вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 29.01.2019 в частині призначення покарання скасовано та вирішено вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.08.2018 виконувати самостійно. Решта вироку без змін.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.09.2022 визначено, що за вироками Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.08.2018 та Запорізького апеляційного суду від 10.10.2019 має відбувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання адвоката мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 13.08.2018 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.04.2019 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.08.2018 і засудженого ОСОБА_5 направлено в місця позбавлення волі на 5 років.

26.08.2022 ОСОБА_5 етапований з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для подальшого відбування покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)».

Як стверджує захисник, ОСОБА_5 засуджено за злочини, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, відбув більше двох третин призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому просить звільнити його умовно-достроково.

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання свого захисника також підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку засудженого ОСОБА_5 та його захисника, а також позицію представника ДУ «БВК (№ 99)» та прокурора, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючи матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.01.2019. Під час тримання у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допустив 7 (сім) порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядкую Заохочень не мав.

З 26.08.2022 відбуває покарання у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». Характеризується наступним чином: встановлені вимоги та заборони не порушував, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки отримав 2 (два) заохочення.

На виробництві установи не працевлаштований, але на добровільній основі без оплати праці виконує обов`язки днювального відділення СПС, до виконання обов`язків відноситься добре.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не допускає конфлікти, відносини підтримує з позитивно та негативно налаштованими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у самодіяльній організації «Санітарна побутова секція».

Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Відповідно до ст. 126 КВК України, прагнув до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. У 2023 році зарахований до навчання у Державному навчальному закладі «Біленьківський навчальний центр № 99» за професію «Стропальник 2-го розряду».

За вироком суду позову не має. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_3 .

13.10.2022 комісією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 101 КВК України, у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, а також у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, за бажанням засудженого, згідно заяви, а також у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.04.2023 відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав більше 65 балів, а саме 88 бали.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року № 294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за № 117/39173.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 має 2 заохочення правами начальника установи. Проте засуджений має 7 стягнень, які наразі зняті чи погашені.

Вказане враховується судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Також суд враховує, що згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії не працює з серпня 2022 року, хоча за вироком суду від 13.08.2018 має цивільний позов, проте вказану суму не погашає.

Так, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на засудженого ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Так, беручи до уваги те, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.04.2023 (ЄУН 317/1792/23 НП 1-в/317/63/2023), яка набрала законної сили 25.05.2023, у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовлено, суд вважає звернення з вказаним клопотанням захисника передчасним.

Керуючись ст.ст. 153, 154 КВК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 17.11.2023 об 15-30 год.

Суддя ОСОБА_1