Дата документу 14.11.2023 Справа № 336/6030/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/6030/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1002/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000669 від 24 травня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2023 року, якою клопотання прокурора задоволено та кримінальне провадження №0000669 від 24 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити нове підготовче судове засідання у тому суді першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за ч.4 ст.240 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд першої інстанції посилався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами», прийнятого 01 грудня 2022 року за №285-ІХ (набрання чинності 28 березня 2023 року), яким внесено зміни до Кодексу України про надра.

Прокурор вказує, що, враховуючи положення ст.3 КК України, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами», прийнятого 01 грудня 2022 року за №285-ІХ, не є частиною законодавства України про кримінальну відповідальність, а тому не може слугувати підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Після внесення змін на підставі вказаного Закону №285-ІХ від 01 грудня 2022 року до ст.17 Кодексу України про надра, законодавцем скасована кримінальна протиправність діяння за видобуток корисних копалин загальнодержавного значення та користування надрами наземним способом за відсутності Акту гірничого відводу.

Відповідно до положення ст.33 КК України, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статями КК злочинів, за жоден з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю злочинів.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про декриміналізацію діяння із видобутку корисної копалини у період відсутності акту гірничого відводу, в т.ч. за обвинуваченням у скоєнні ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України через наявність у інкримінованих ОСОБА_7 діяннях ознак ідеальної сукупності злочинів.

Отже, прокурор вважає, що оскільки не встановлено факту декриміналізації кримінального правопорушення, пов`язаного з видобутком корисних копалин загальнодержавного значення з огляду на декриміналізацію діяння із видобутку корисної копалини у період відсутності акту гірничого відводу, за ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник - адвокат ОСОБА_9 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Зазначає, що оскаржувана ухвала суду була винесена за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, а тепер прокурор оскаржує судове рішення, яке прагнув отримати.

Вважає, що такі дії прокурора є непослідовними, суперечливими та недобросовісними.

Вказує, що в апеляційній скарзі прокурора не наведено підстав, визначених ст.409 КПК України, для скасування або зміни судового рішення.

На думку захисника, апеляційна скарга прокурора не містить роз`яснення, чи порушив суд першої інстанції будь-які норми матеріального або процесуального права із роз`ясненням.

Апеляційна скарга за своїм змістом майже дублює заявлене прокурором клопотання, без деталізації, яким саме обставинам надана невірна оцінка.

Адвокат вважає, що оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність видобутку корисних копалин загальнодержавного значення та користування надрами наземним способом за відсутності Акту гірничого відводу, то у суду були наявні усі підстави, передбачені п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, для закриття провадження стосовно ОСОБА_7 за ч.4 ст.240 КК України.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції надав вірну оцінку діям обвинуваченого у частині застосування ст.366 КК України та правомірно застосував ст.58 Конституції України, ч.1 ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України до обвинувачень ОСОБА_10 за ч.1 ст.366 КК України.

Таким чином, вважає, що ухвала винесена судом із дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі належно встановлених у кримінальній справі обставин, врахуванням ініціативи прокурора та з урахуванням думки обвинуваченого.

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, йому зрозумілі і надав згоду на закриття кримінального провадження.

Захисники підтримали позицію обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого, його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження, до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України.

В ході судового розгляду прокурор, який підтримував державне обвинувачення, звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції, задовольняючи вказане клопотання прокурора, закрив кримінальне провадження №0000669 від 24 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України.

Переглядаючи вказане судове рішення, колегія суддів звертає увагу на таке.

Пунктом 4-1 частини 1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з положеннями частини 3 цієї статті, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

В свою чергу, статтею 240 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил охорони або використання надр, незаконне видобування корисних копалин.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 вказаної статі, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Також, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Колегія суддів звертає увагу на те, що а ні положення ч.4 ст.240, а ні положення ч.1 ст.366 КК України не втратили свою чинність.

Отже, посилання суду першої інстанції на зміни, внесені до Кодексу України про надра, відповідно і висновки суду про декриміналізацію діянь, що інкримінуються ОСОБА_7 , є помилковими, оскільки як зазначено вище, кримінальна протиправність діяння визначається тільки Кримінальним Кодексом України.

В цьому випадку, діяння, що інкримінуються ОСОБА_7 , не виключені законом з кола кримінально караних, що лишилось поза увагою суду першої інстанції.

Отже, висновки суду про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з викладених в оскаржуваній ухвалі підстав є передчасними.

В свою чергу, всі обставини кримінального провадження мають ретельно з`ясовуватися судом першої інстанції під час судового розгляду, а доводи сторін мають перевірятися в установленому законом порядку та оцінюватися у сукупності з іншими доказами.

З урахуванням викладеного, оскільки суд не з`ясував всіх обставин, що мають значення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскаржувана ухвала суду на підставі ст.ст.407, 409-410, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409-410, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2023 року, якою клопотання прокурора задоволено та кримінальне провадження №0000669 від 24 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4