печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, що подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, в рамках досудового розслідування №0000425 від 05.04.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, в рамках досудового розслідування №0000425 від 05.04.2022 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 , посилається на те, що 24.07.2023 року на підставі ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук орендованої житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: телефон «iPhone XR» у чохлі, IMEI: НОМЕР_1 , 2 IMEI: НОМЕР_2 , pass НОМЕР_3 , із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; Macbook Air s/n CО2GQAUVQ6L4 pass 000000; грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США у сумі 35000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США.

25.07.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/31631/23-к було надано дозвіл на вилучення майна та проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте особа, що подала скаргу вважає, що вилучене майно не має відношення до кримінального правопорушення та в подальшому арешт на нього не було накладено. Відтак на думку адвоката вилучене майно підлягає поверненню, оскільки воно має статус тимчасово вилученого.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав письмові пояснення та заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява старшого слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про розгляд скарги за його відсутності, проти задоволення скарги заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, про день, час, місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за їх відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000425 від 05.04.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014), в рамках якого виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 .

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року вбачається, що 24.07.2023 року у зв`язку із загрозою знищення та/або приховування документів, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, знарядь кримінальних правопорушень, коштів, що здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

25.07.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/31631/23-к було надано старшому слідчому третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_8 дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також вилучення наступного: телефон «iPhone XR» у чохлі, IMEI: НОМЕР_1 , 2 IMEI: НОМЕР_2 , pass НОМЕР_3 , із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 ; Macbook Air s/n CО2GQAUVQ6L4 pass 000000, який належить ОСОБА_4 ; грошові кошти купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США у сумі 35000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США.

Так, частиною 1 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У судовому засіданні встановлено, що вилучене майно на поверненні якого наполягає адвокат, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2023 року.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Оскільки ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення речей та документів, а тому доводи адвоката є необґрунтованими.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявників обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявника та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 98, 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, в рамках досудового розслідування №0000425 від 05.04.2022 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1