Справа № 953/8808/23
н/п 1-кс/953/7349/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001673 від 21.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Саудівської Аравії, громадянину Сирійської Арабської Республіки, з вищою освітою, одруженому, який має на утриманні 3 малолытных дітей та одну неповнолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні не має, приватний підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001673 від 21.07.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001673 від 21.07.2023.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне придбання та перевезення холодної зброї, без визначеного чинним законодавством дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 20.07.2023, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та за невстановленим під час досудового розслідування обставин придбав у власність металевий предмет, ззовні схожий на кастет. В подальшому, ОСОБА_10 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно протиправно, маючи прямий злочинний умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, з метою задоволення власних потреб, поклав вищевказаний металевий предмет до особистих речей, та почав носити при собі.

Злочинну діяльність ОСОБА_6 , було припинено працівниками Національної поліції, які 20.07.2023 в період часу з 23:16 год. до 23:30 год., в ході проведення огляду місця події земельної ділянки автошляху за адресою: м. Харків, вул. Сумська, поблизу буд. 130-б, виявили та вилучили у останнього металевий предмет, який згідно з висновком судової експертизи холодної зброї №СЕ-19/121-23/16083-ХЗ від 13.09.2023 є металевим кастетом, відноситься до категорії неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений із використанням промислового обладнання, є сформованим виробом, виявлений дефект даного кастету не перешкоджає його використанню способом типовим для зброї даного типу, виду.

Придбання та носіння ОСОБА_11 вищевказаного кастету, без додержання вимог Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 р., «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992р. та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, є незаконним. Таким чином ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Сторона обвинувачення зазначає, , що ОСОБА_9 19.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, обгрунтованість якої підтверджується доданими до клопотання документами.

Підставою для звернення до слідчої судді із даним клопотання сторона обвинувачення зазначає: обгрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК УКраїни, а також існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК УКраїни, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на даній стадії кримінального провадження буде цілком достатньо для досягнення мети його застосування забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. У зв`язку із необхідністю належної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Сторона захисту у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, вважала підозру обґрунтованою.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001673 від 21.07.2023, в межах якого подається дане клопотання.

ОСОБА_6 о 16 годині 35 хвилин 19.09.2023 у кримінальному провадженні №0001673 від 21.07.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_9 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 19.09.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та протоколі допиту підозрюваного та не заперечувалося підозрюваним в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_12 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушень, у вчиненні якого ОСОБА_12 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновків експерта, а саме: даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 20.07.2023; висновком експерта за результатами проведення судової криміналістичної експертизи від 13.09.2023 №СЕ-19/121-23/16083-ХЗ; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 01.08.2023; показаннями свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 31.08.2023; показаннями свідка ОСОБА_15 , які містяться в протоколі допиту від 01.09.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_11 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, а саме злочином проти громадської безпеки, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, особливо на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_12 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, а тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, а саме злочином проти громадської безпеки, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років;

- дані щодо особи ОСОБА_6 який є приватним підприємцем, одружений, має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні не має, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий.

Частина 1 ст.189 КПК визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.189 КПК підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз норм КПК щодо загальних положень запобіжних заходів свідчить, що особисте зобов`язання є найменш жорстким запобіжним заходом з їх переліку, наведеному у статті 176 КПК, тобто закон дозволяє обирати такий запобіжний захід у разі коли немає необхідності обирати більш суворі запобіжні заходи. Особисте зобов`язання, як правило, застосовується до осіб, які не становлять великої суспільної небезпеки і які мають певне місце проживання та/або місце праці, тобто у випадку незначної ймовірності ухилення від органів досудового розслідування і суду.

Внаслідок наявності доведених ризиків, слідча суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки відповідно до визначеного пунктами 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК.

При цьому, слідча суддя зазначає, що ч.5 ст.194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 ч.5 ст. 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (ч. 7 ст. 194 КПК).

Тобто запобіжний захід, у даному випадку особисте зобов`язання, безстроково забезпечує виконання підозрюваним чи обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом - ч.7 ст. 42 КПК, а також на певний строк визначених ухвалою слідчого судді чи суду обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_9 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 189, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001673 від 21.07.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_16 , року народження, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування на 58 (п`ятдесят вісім) днів - до 17.11.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених слідчою суддею, визначити до 17.11.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, покладених слідчою суддею до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_11 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1