Справа № 473/5061/23
Номер провадження1-кп/473/352/2023
В И Р О К

іменем України

"31" жовтня 2023 р. Вознесенськийміськрайонний суд Миколаївськоїобласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №001852 від 21.10.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову за мобілізацією на посаді стрільця санітара стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», на теперішній час перебуває на посаді зовнішнього пілота (оператора) безпілотних летальних апаратів в в/ч НОМЕР_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним те, що громадянин України ОСОБА_6 , на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 01.03.2022 призваний на військову службу за мобілізацією на період воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 08.03.2022 (по особовому складу) солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільцем санітаром стрілецького взводу 3 стрілецької роти, поставлено на всі види забезпечення та з 01.03.2022 він вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_3 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільцем санітаром стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 49, 127 та 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999, положень Військової присяги, повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання травматизму, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, досконало володіти зброєю, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, а також відповідних посібників, порадників, положень, інструкцій.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 та 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, військовослужбовці мають право застосовувати зброю для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Відповідно до п. 14 розділу І «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29.06.2005, під час видачі стрілецької зброї та боєприпасів військовослужбовцям командир (керівник, начальник) зобов`язаний нагадати їм порядок поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема, щодо заборони під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд; тримати палець на спусковому гачку без необхідності.

За вимогами п. 52 «Настанова зі стрілецької справи. 5,45-мм автомати Калашникова (АК-74, АКС-74, АК-74Н, АКС-74Н) та 5,45-мм ручні кулемети Калашникова (РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н)», розробленої Головним управлінням бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України та затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, автомат (кулемет) знімається із запобіжника лише перед заряджанням і перед стрільбою.

Відповідно до п. 101 Настанови, у залежності від обстановки і характеру місцевості автоматник (кулеметник) в бою пересувається бігом, прискореним кроком, перебіганням або переповзанням. Перед початком пересування автомат (кулемет) ставиться на запобіжник.

Згідно з п. 110 Настанови, для заряджання автомата (кулемета) потрібно: приєднати до автомата (кулемета) споряджений магазин, якщо він не був до нього приєднаним раніше; зняти автомат (кулемет) із запобіжника; поставити перевідник на необхідний вид вогню; енергійно відвести затворну раму назад до кінця і відпустити її; поставити автомат (кулемет) на запобіжник, якщо не передбачається негайного відкриття вогню або не надійшло команди «Вогонь», і правою рукою взятися за пістолетну рукоятку.

У цій же військовій частині на посаді радіотелефоніста стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира частини №1 від 08.03.2023 (по особовому складу) проходив строкову військову службу ОСОБА_7 у військовому званні солдат, який призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 01.03.2022.

Відповідно до відомості закріплення зброї та боєприпасів за солдатом ОСОБА_6 закріплено автомат «АК-74» серійний номер № НОМЕР_3 .

Після отримання зброї та бойових припасів солдат ОСОБА_6 пройшов інструктаж з питань порядку несення служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки.

Проте, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, тим самим будучи обізнаним із діючим законодавством, яке регламентує порядок носіння, зберігання зброї у Збройних Силах України, а також поводження із нею, із технічними властивостями 5,45 мм автомату АК-74 та отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження із вказаним видом зброї, в порушення вищевказаних вимог законодавства, вчинив правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме порушив правила поводження зі зброєю, внаслідок чого солдату ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального поранення живота з численними ушкодженнями внутрішніх органів, яке супроводжувалося значною внутрішньою кровотечею та ускладнилося розвитком тяжкого гемаррагічного шоку, що призвело до гострого порушення, а потім зупинки серцевої діяльності і дихання, зупинки функцій центральної нервової системи, внаслідок чого ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22.50, за наступних обставин.

Так, приблизно о 14год. 10 хв. 12.11.2022 солдат ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 49, 127, 128 та 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 та 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 33, 52, 101 та 110 «Настанови зі стрілецької справи. 5,45-мм автомати Калашникова (АК-74, АКС-74, АК-74Н, АКС-74Н) та 5,45-мм ручні кулемети Калашникова (РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н)» та п. 14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», будучи зобов`язаним тримати зброю зарядженою, завжди готовою до застосування, при цьому патрон в патронник не досилати, перевідник вогню тримати на запобіжнику, якщо не передбачається негайного відкриття вогню, та знімати з запобіжника лише перед зарядженням і стрільбою, а також не направляти зброю на людей, незалежно від того, заряджена вона чи ні, діючи у формі кримінальної протиправної недбалості, а саме не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і мін їх передбачити, не маючи злочинного умислу на заподіяння шкоди життю та здоров`ю, утримуючи закріплену за ним зброю автомат АК-74 заводський номер № НОМЕР_3 в руках, усвідомлюючи, що зброя перебуває у бойовому положенні, не передбачаючи можливості настання шкоди здоров`ю іншим військовослужбовцям, хоча повинен був і міг передбачити таку шкоду, солдат ОСОБА_6 , проводив чищення автомату АК-74 заводський номер № НОМЕР_3 , піднімаючи останнього догори щоб зробити контрольний спуск, випадково натиснув на спусковий гачок і здійснив постріл, в результаті чого солдату ОСОБА_7 було заподіяно тілесних ушкоджень у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального поранення живота з численними ушкодженнями внутрішніх органів, яке супроводжувалося значною внутрішньою кровотечею та ускладнилося розвитком тяжкого гемаррагічного шоку, що призвело до гострого порушення, а потім зупинки серцевої діяльності і дихання, зупинки функцій центральної нервової системи, внаслідок чого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22.50.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією на посаді стрільця санітара стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , обвинувачується в тому, що близько 14 год. 10 хв. 12.11.2022, перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 49, 127, 128 та 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 та 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 33, 52, 101 та 110 «Настанови зі стрілецької справи. 5,45-мм автомати Калашникова (АК-74, АКС-74, АК-74Н, АКС-74Н) та 5,45-мм ручні кулемети Калашникова (РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н)» та п. 14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, маючи реальну можливість належним чином дотримуватись правил поводження зі зброєю та заходів безпеки, без нагальної на те потреби, самостійно перевів запобіжник закріпленого за ним 5,45 мм автомата АК-74 заводський номер № НОМЕР_3 в положення для здійснення стрільби, дослав патрон в патронник та тримаючи без необхідності палець на спусковому гачку, допустив випадкове натискання на курок автомату, тим самим, спустивши курок з бойового взводу, внаслідок чого було здійснено незапланований постріл із автомату, внаслідок чого солдату ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального поранення живота з численними ушкодженнями внутрішніх органів, яке супроводжувалося значною внутрішньою кровотечею та ускладнилося розвитком тяжкого гемаррагічного шоку, що призвело до гострого порушення, а потім зупинки серцевої діяльності і дихання, зупинки функцій центральної нервової системи, внаслідок чого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22.50.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 414 КК України, тобто порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілому.

19 вересня 2023 між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається.

В судовому засіданні сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вчинене кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину. Шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення заподіяна лише суспільним інтересам.

Обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнає свою винуватість, проходить військову службу, де виключно позитивно характеризується, нагороджений відзнакою, потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_8 , мати загиблого військовослужбовця ОСОБА_7 , претензій матеріального і майнового характеру до ОСОБА_6 не висуває, просить обвинуваченого не позбавляти волі, не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості, про що є у матеріалах кримінального провадження заява.

Крім того, суд враховує, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого, продовжує службу у Збройних Силах України та належним чином виконує обов`язки спрямовані на відсіч та стримування (нейтралізацію) збройної агресії російської федерації, активне сприяння розкриттю злочину, яка є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК, та полягає у повідомленні правоохоронним органам фактів у справі, надання відомостей про власну кримінальну діяльність, та відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 414 КК України, застосувати норми, передбачені ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 414 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Крім того, сторони, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_6 погоджуються, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 58 КК України, вважають за можливе замість покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначити службові обмеження для військовослужбовців на той самий строк із відрахуванням суми грошового забезпечення в дохід держави у розмірі двадцяти відсотків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

При укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст. 470 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, відповідно до ст.476 КПК України.

Згідно ст.ст. 468-469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кваліфікація дій обвинуваченого правильна. Судом з`ясовані та виконані вимоги, визначені ст.ст. 473-474 КПК України.

Сторони угоди розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про підозру, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, право мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, а також право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також обвинувачений розуміє, що у разі затвердження угоди судом, до нього будуть застосовані вид покарання, а також інші заходи, визначені цією угодою.

Обвинуваченому роз`яснено, що у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 19.09.2023 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.414 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.58 КК України, замість покарання позбавлення волі на строк 2 (два) роки, призначити ОСОБА_6 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 /два/ роки із відрахуванням у дохід держави 20 /двадцять/ відсотків від суми грошового забезпечення ОСОБА_6 .

Скасувати арешт з речових доказів: застосований відповідно до ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 13.12.2022 у кримінальному провадженні за № 0000711 від 13.11.2022, а саме з тимчасово вилученого майна: з автомату АК 74 з маркуванням НОМЕР_3 , який поміщено до 2-х полімерних пакетів чорного кольору і скріплено биркою; з магазину до автомату АК 74, що поміщений до сейс пакету №514331; з патронів до автомата АК 74 калібру 5x45 у кількості 2 шт. з маркуванням 1782, що поміщені до сейф-пакету №ВУМ 1006406; з гільзи від патрона калібру 5x45 з маркуванням 1782, що поміщено до сейф-пакету №ВУМ 10064, які відповідно до постанови про зміну місця зберігання речових доказів від 14.04.2023 зберігаються у камері речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області (м. Миколаїв, вул. Біла, 44) передати військовій частині НОМЕР_1 як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1