Провадження № 1-кс/686/8858/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 31.07.2023 р. про закриття кримінального провадження №0001801,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на постанову старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 31 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001801, посилаючись на те, що постанова дізнавача є незаконною, безпідставною, прийнятою всупереч норм кримінального та кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування проведено неповно, дізнавачем не виконанні всі необхідні та можливі слідчі дії, направленні на встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення. У скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову дізнавача від 31 липня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0001801.

ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги без його участі, та дізнавач в судове засідання не з`явились.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001801, приходжу до наступних висновків.

Сектором дізнання Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0001801 від 31.07.2023 р., з правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України.

Так, 26.05.2023 р. до ЄРДР за № 0001801 були внесені відомості, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України, з приводу того, що «25.05.2023, близько 09 год. 55 хв., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла ОСОБА_3 т/у, що призвели до перелому гілки нижньої щелепи справа.»

Постановою слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 29.06.2023 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст.125 КК України.

30.06.2023 р., постановою прокурора, було визначено підслідність у вказаному кримінальному провадженні за СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

За результатом досудового розслідування старшим дізнавачем СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 винесена постанова від 31 липня 2023 року про закриття, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінального провадження №0001801 від 26.05.2023 р. по факту нанесення легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України.

У статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного Кодексу передбачено, що обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення, в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Вказані вимоги закону дізнавачем в повній мірі не виконано та передчасно винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також із матеріалів кримінального провадження, дізнавачем не здійсненні всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст.91 КПК України, як того вимагає ст.92 та ст.93 КПК України, не проведено аналіз доказів та не дана відповідна правова оцінка обставинам справи.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001801 було лише проведеного огляд місця події, допитано потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , оглянуто медичну документацію потерпілого ОСОБА_3 , отримано висновки експерта №316 від 05.06.2023 р. та №371 від 23.06.2023 р., витребувано аудіозаписи телефонних дзвінків, що здійснювались на спецлінію «102», та відеозапис за період з 09 год. 53 хв. по 09 год. 57 хв. 25.05.2023 р. із камери відеоспостереження, які, як свідчать матеріали кримінального провадження, під час досудового розслідування оглянуті не були. Інших слідчих дій під час досудового розслідування здійснено не було. Так, не було встановлено та не допитано з приводу відомих їм обставин у кримінальному провадженні інших свідків-очевидців події, які, як вбачається із наявного відеозапису, були присутні на місці події, не було проведено в рамках досудового розслідування й жодного слідчого експерименту, з метою з`ясування, за яких саме обставин у ОСОБА_3 утворились тілесні ушкодження.

Мотивувальна частина постанови дізнавача про закриття кримінального провадження не містить змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття вказаної постанови та їх обґрунтування. Так, у постанові, яка є предметом оскарження, дізнавач описав короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які відображені у витягу з ЄРДР від 26.05.2023 р., зазначив, що «в ході проведення досудового розслідування не здобуто належних доказів, достатніх для оголошення підозри винуватій особі у скоєнні даного кримінального правопорушення, також не встановлено незацікавлених свідків, а покази потерпілого викликають значний сумнів щодо їх об`єктивності» та дійшов до передчасного висновку про те, що вищевказане «виключає в діях особи можливого правопорушника склад злочину, передбачений ч.1 ст.125 КК України, де вина має бути умисною, тому, у дізнавача виник сумнів щодо причетності невстановленої особи до скоєння вказаного правопорушення, тобто до умисного нанесення тілесних ушкоджень, а підозра, згідно зі ст.17 КПК України, не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь», тобто дізнавачем в оскаржуваній постанові фактично наведено ще одну підставу для закриття кримінального провадження, яка передбачена п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Такі висновки дізнавача є не припустимими та суперечливими, оскільки фактично дізнавач в мотивувальній частині своєї постанови зазначив підстави для закриття кримінального провадження, передбаченні п.3. ч.1 ст.284 КПК України, а з вказаних підстав кримінальне провадження може бути закрито лише прокурором. При цьому, в резолютивній частині постанови, яка є предметом оскарження, дізнавач зазначив про закриття кримінального провадження №0001801, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ст.125 КК України, однак, не звернув увагу на те, що вказана норма закону складається з двох частин, якими передбачено два окремих склади кримінальних правопорушень, не вказав у резолютивній частині постанови склад якого саме кримінального правопорушення, з передбачених ст.125 КК України, відсутній в даному випадку. В діянні кого саме відсутній склад кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, з`ясовано не було. Не навів дізнавач у своїй постанові достатніх мотивів, з яких він дійшов висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (який саме з елементів складу кримінального правопорушення, на його думку, відсутній в даному випадку).

Не була дана, при винесенні оскаржуваної постанови, й оцінка наявному в матеріалах справи відеозапису обставин події, з якого вбачається факт завдання ОСОБА_3 удару в обличчя невстановленою в ході досудового розслідування особою, якою, як стверджував потерпілий під час допиту, є ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування залишилось також не з`ясованим, в наслідок яких саме та чиїх дій у ОСОБА_3 утворились тілесні ушкодження.

Оцінка наявному в матеріалах кримінального провадження висновку експерта №371 від 23.06.2023 р., відповідно до якого встановлено наявність у ОСОБА_3 тілесного ушкодження, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, дізнавачем, при винесенні оскаржуваної постанови, надана не була.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження, яка є немотивованою, підлягає скасуванню.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 110, 306, 307, 372 КПК України,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 31 липня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001801- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя