Справа № 953/953/23
н/п 1-кс/953/8223/23
"20" жовтня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з повною середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з лютого 2023 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю та бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної діяльності, пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, вступила в злочинну змову з ОСОБА_4 та з метою втягнення осіб у заняття проституцією з використанням уразливого стану цих осіб та здійснення сутенерства, що полягають у пошуку дівчат, які перебувають в уразливому стані, шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернеті» про високооплачувану роботу, спілкуванні з дівчатами, роз`яснюючи їм умови роботи та інше, рекламуванні надання їх сексуальних послуг за гроші, оренді приміщень для надання сексуальних послуг за гроші, підшукуванні клієнтів.
Орган досудового розслідування встановив, що 27 березня 2023 року ОСОБА_4 , спілкуючись по телефону з ОСОБА_8 , яка представилася ОСОБА_9 , дізнавшись про те, що остання перебуває у скрутному матеріальному становищі, вирішила втягнути її в зайняття проституцією.
Так, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на втягнення особи в зайняття проституцією, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_8 перебуває в уразливому стані, зокрема не має джерела доходу, при цьому має боргові зобов`язання та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не може забезпечити достатній життєвий рівень собі та своій родини, повідомила ОСОБА_8 про умови праці «повією», у тому числі про графік роботи, розмір заробітку, чим викликала бажання у ОСОБА_8 займатися проституцією.
У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що 31 березня 2023 року о 15 годині 22 хвилини ОСОБА_10 знайшов на веб-сайті «relaxkharkiv.com» оголошення про надання сексуальних послуг за гроші, після чого зателефонував за номером, який був вказаний у оголошенні - « НОМЕР_1 », де йому відповіла ОСОБА_4 . У ході розмови ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_4 , що він хоче отримати сексуальні послуги, а ОСОБА_4 повідомила йому адресу квартири, куди необхідно приїхати для отримання сексуальних послуг за гроші.
Того ж дня ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка заздалегідь була орендована ОСОБА_11 та ОСОБА_4 для надання сексуальних послуг за гроші, отримала від раніше невідомої їй особи чоловічої статі - ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 5000 грн за надання послуг сексуального характеру та надала йому у подальшому зазначені сексуальні послуги, вступивши з останнім у статеві зносини.
Після чого, того ж дня о 18 годині 25 хвилин ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 за допомогою терміналу перерахувала останній на банківську карту відсоток від зароблених грошових коштів у розмірі 2500 грн за пошук клієнта та надання приміщення.
17 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: даними протоколів про результати проведення аудіо-, відео контролю особи; даними протоколів зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років, що може спонукати підозрювану переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрювана може незаконно впливати на свідків та підозрювану у даному кримінальному провадженні з метою спонукання останніх давати неправдиві покази. Підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, зокрема повідомити інших осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення про хід досудового розслідування, метою допомогти останнім уникнути кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати щодо неї домашній арешт за фактичним місцем мешкання, а саме - за адресою: АДРЕСА_2 .
Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що підозра є необґрунтованою, а заявлені прокурором та слідчим ризики є недоведеними та не підтвердженими жодними доказами. Зауважив на тому, що підозрювана не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та іншу підозрювану у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на вищевикладене просив застосувати до його підзахисної запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем постійного мешкання підозрюваної у м. Києві, де вона орендує квартиру.
17 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншу підозрювану у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у п.175 рішення ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09 березня 2023 року; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо контроль особи від 14 квітня 2023 року; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 14 квітня 2023 року; даними за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28 квітня 2023 року; даними протоколів зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та перевірених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років, незаміжня, будь-яких осіб на своєму утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних родинних зв`язків, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність у підозрюваної постійного джерела доходу. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що підозрювана може впливати на свідків та іншу підозрювану у цьому кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
Одночасно з тим стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведений ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження його існування.
Також слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведений, враховуючи те, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя встановив, що підозрювана ОСОБА_4 незаміжня, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Підозрюваній ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до семи років.
Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Положеннями ч. 1 ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Так, надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а стороною обвинувачення у судовому засіданні не обґрунтовано та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому вважаю, що для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику достатнім та доцільним буде застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме - цілодобового домашнього арешту.
На переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 належної поведінки та запобігання вищезазначеним ризикам, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, дані про особу ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає необхідним застосувати до неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, заборонивши підозрюваній залишати житло за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.
Доводи сторони захисту щодо доцільності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем мешкання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що підозрювана дійсно проживає за вищевказаної адресою, стороною захисту не надано, а тому слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування вищевказаного запобіжного заходу саме за місцем реєстрації підозрюваної.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування до 17 грудня 2023 року, заборонивши підозрюваній залишати житло за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово за виключенням необхідності перебувати в безпечному місці в період оголошення сигналу тривоги.
Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту:
- не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого СУ ГУНП в Харківській області, прокурора Харківської обласної прокуратури чи до Київського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 17 грудня 2023 року включно.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї зобов`язань.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1