ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/650/23 Справа № 712/8350/23 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000705 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 місяця арешту.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня затримання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 956 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.08.2023 ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 01.06.2023 у невстановлений період часу, перебуваючи по вулиці Героїв Майдану в м. Черкаси, умисно придбав шляхом знахідки, без мети збуту, для власного вживання психотропну речовину та з моменту придбання, незаконно зберігав її при собі у пакеті білого кольору.

Так, 01.06.2023 ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вулиця Героїв Майдану, поблизу будинку № 5, навпроти ресторану «Анталія», маючи умисел на незаконне зберігання психотропної речовини, з метою власного вживання, без мети збуту, був помічений працівниками поліції, де під час спілкування повідомив, що має при собі заборонені до обігу речовини.

Цього ж дня, у період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 26 хв. по прибуттю працівників слідчої оперативної групи, у присутності понятих та інших учасників процесуальної дії, в ході огляду місця події, ОСОБА_8 , самостійно видав працівникам поліції, діставши з пакету білого кольору один поліетиленовий пакетик з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/6341-НЗПРАП від 13.07.2023, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини амфетамін (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,196 грама, яку останній знайшов та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_8 призначено покарання, яке не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Ще під час досудового розслідування ОСОБА_8 вступив на службу до національної гвардії України, був зарахований до списків особового складу та проходив службу, однак про це ні слідчим, ні прокурором не відображено в матеріалах справи та обвинувальному акті, направленому до суду.

Обираючи покарання у виді арешту, суд обґрунтував своє рішення відсутністю офіційного доходу та недоцільністю у зв`язку з цим застосування покарання у вигляді штрафу.

ОСОБА_8 під час досудового розслідування та під час розгляду справи в суді отримував грошове забезпечення та здатний сплатити штраф.

Призначене покарання у виді арешту є суворішим за штраф та несе за собою певні труднощі із його виконання, оскільки ОСОБА_8 перебуває у розпорядженні військової частини. В даному випадку більш доцільним і дієвим було б призначення покарання у вигляді штрафу, оскільки таке покарання є більш м`яким та для його виконання не буде жодних труднощів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка погодилася з поданою апеляційною скаргою та просила її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, докази на підтвердження встановлених судом обставин судом не досліджувалися відповідно до вимог ч.2 ст. 382 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді арешту не відповідає принципам індивідуалізації, справедливості та достатності через його суворість, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови усі питання, пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.

Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання вимоги вказаних вище норм та роз`яснень не дотримані в повній мірі, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Так, санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Зі змісту вироку вбачається, що обґрунтовуючи призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді арешту, суд першої інстанції зазначив, що призначення покарання у виді штрафу є недоцільним, оскільки останній не має офіційного доходу, а тому є обґрунтовані ризики, що призначене судом покарання не буде виконане, та в підсумку даний вид покарання не створить відносно обвинуваченого належного виховного впливу; покарання у виді виправних робіт неможливо призначити, оскільки останній не працевлаштований, а покарання у виді обмеження волі не відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, оскільки останній отримує грошове забезпечення та здатний виконати таке покарання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 205 від 13.07.2023 ОСОБА_8 , на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, з 11.07.2023 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою, з встановленням посадового окладу у розмірі 2820 грн. за 5 тарифним розрядом, з встановленням надбавки.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 призваний на військову службу, має офіційний дохід, а також те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, має постійне місце проживання, раніше не судимий, відомості, які б характеризували його з негативної сторони у матеріалах кримінального провадження відсутні, обставини, які б обтяжували покарання відсутні, обставину, яка пом`якшує обвинуваченому ОСОБА_8 покарання - щире каяття.

Тому, беручи до уваги наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 1 місяця арешту, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, тому вирок суду слід змінити в порядку ч. 1 ст. 408 КПК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Апеляційний суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде достатнім покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Саме таке покарання відповідатиме як характеру та ступеню вчиненого ОСОБА_8 кримінально-карного діяння, так і особі обвинуваченого, а також буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і у свою чергу сприятиме досягненню основної мети виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, у тому числі й попередження вчинення ним аналогічних та нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», і у свою чергу відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Враховуючи вищевикладене, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у частині призначеного йому покарання підлягає до зміни, а апеляційна скарга сторони захисту - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п.2 ч.1 ст. 407, ст. 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання з 1 місяця арешту до штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

В решті - вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді