УХВАЛА

21.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000508 від 07.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000508 від 07.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Орган досудового розслідування досліджує факти того, що військові посадові особи військової частини НОМЕР_1 вчинили перевищення службових повноважень шляхом зарахування на військову службу осіб з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді заробітної плати вказаних осіб, які не з?являються за місцем постійної дислокації та не виконують свої службові обов?язки.

Вказані особи вжили заходів щодо зарахування на військову службу до військової частини НОМЕР_1 шести підконтрольних осіб з метою отримання в подальшому від них неправомірної вигоди.

Так, після зарахування до складу військової частини, військовослужбовці не виконували свої функціональні обов?язки, не з?являлися в місці постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , не заступали на чергування, не перебували на постах, ніколи не були присутні на вечірній перевірці та інше.

Також, встановлено трьох військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які під час несення служби з метою ухилення від виконання обов?язків військової служби вступили в злочинну змову з керівництвом військової частини НОМЕР_1 . За вказану протиправну діяльність військовослужбовці віддали свої зарплатні банківські картки в якості відплати за ухилення від військової служби та після цього не з?являлися в пункті постійної дислокації військової частини та не виконували свої службові обов?язки.

В той же час, вищевказані військовослужбовці отримують грошове забезпечення за проходження військової служби в лавах ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.

Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині підстав вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Слідчим суддею встановлено, що у клопотанні слідчий не зазначає у володінні якої фізичної або юридичної особи перебувають або можуть перебувати необхідні для органу досудового розслідування документи та інформація.

Вказаний недолік не дає можливості слідчому судді розглянути клопотання по суті, оскільки фактично відсутня особа, яка буде надавати необхідну для слідчого інформацію та документи.

Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000508 від 07.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1