Справа № 592/9536/23
Провадження № 1-кп/592/463/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000734, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2023, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

12.03.2023 близько 20:30 ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 по пр. Перемоги біля буд. №39 в напрямку вул. Л.Українки в м. Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, під час виникнення небезпеки не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля за межами нерегульованого пішохідного переходу.

Унаслідок дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження - закритий перелом дистальної третини правої стегнової кістки зі зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №313 від 01.06.2023, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №103 від 23.06.2023, водій ОСОБА_4 при керуванні автомобілем «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачені пунктом 12.3, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Допущені ОСОБА_4 порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав в повному обсязі; показав, що 12.03.2023 о 20:30, керуючи т/з «Hyundai Tucson», переїхавши міст, рухався по пр. Перемоги в напрямку вул. Л. Українки. Їхав в середній полосі. Після проїзду перехрестя, побачив пішохода, який йшов за пішохідним переходом справа наліво. Застосував екстрене гальмування та вивернув кермо вліво, проте через ожеледицю запобігти наїзду не вдалося. Швидкість руху була 42-43 км/год. Через вимкнене електропостачання, відсутність вуличного освітлення, непрацюючі світлофори помітити завчасно потерпілого, який був вдягнений в темний одяг, не міг. Потерпілого вдарив правою фарою свого автомобіля. Самого моменту удару не бачив. Ввімкнув аварійну сигналізацію, вийшов з машини. Потерпілий лежав на відстані 1 м від машини, жалівся на сильний біль в нозі. Викликав швидку допомогу. Навідував потерпілого у лікарні та двічі вдома, привозив йому ліки. На лікування потерпілого його (обвинуваченого) батьки витратили близько 50 тис грн, сплачували за пластину, придбавали всі призначені лікарями медикаменти, несли витрати на реабілітацію. Щиро шкодує з приводу вчиненого, проте сплатити заявлену в цивільному позову моральну шкоду в розмірі 693 029,32 грн можливості не має. Влаштувався на роботу, наразі має накопичення в розмірі 20 000 грн, які готовий передати потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ввечері повертався додому з магазину. Перетинав дорогу на пішохідному переході. Був в стані алкогольного сп`яніння, проте почувався добре, зранку мав намір йти на роботу. Автомобіль помітив ще, коли той рухався по мосту. Гадав, що встигне перетнути дорогу. Проте почув гучний звук мотору, розвернуся і зробив крок назад, після чого відчув сильний удар. Що відбувалося після зіткнення точно пригадати не може, не виключає можливості, що його могло відкинути. Витрати на його лікування дійсно несла матір обвинуваченого, проте наразі щодо його подальшого лікування розмови не ведуться. Необхідно проводити повторну операцію, видаляти встановлену пластину. Виписані лікарями рецепти він надсилав вайбером матері обвинуваченого, після чого ліки привозили або вона сама, або обвинувачений. Він залишився інвалідом, нога нормально не функціонує, через це працювати зварювальником не може. Заробіток відсутній, фінансово йому допомагає його матір, він вимушений позичати кошти на життя. Відчуває сильну біль у нозі, має приймати знеболюючі препарати, погано спить вночі та боїться переходити дорогу.

В судовому засіданні також досліджені надані стороною обвинувачення такі письмові докази:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 12.03.2023 зі схемою та фототаблицею до нього, яким підтверджуються час, дата та місце дорожньо-транспортної пригоди, дорожні умови, стан дорожнього покриття, обстановка на місці після наїзду, та з якого вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на ділянці проїзної частини по пр. Перемоги, в районі буд.39, в м. Суми, яка призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках, по три смуги руху на кожний, загальною шириною смуги 11,5 м. Дорожнє покриття асфальтобетонне, горизонтального профілю. Стан покриття ожеледиця. Темний час доби. Місце події знаходиться в зоні дії дорожніх знаків: 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід». За орієнтир обрано е/о №18. Під час огляду місця ДТП було зафіксовано положення автомобіля «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 , переднє праве колесо якого розташоване на відстані 2,0 м до краю проїзної частини, заднє праве колесо розташоване на відстані 3,3 м до краю проїзної частини та 11,0 м від рівня орієнтиру. При огляді т/з виявлено механічні пошкодження у вигляді розбитого лобового скла в правій нижній частині та вм`ятина в передній правій стійці (а.с.131-137);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 зі схемою до нього з участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого він вказав траєкторію та темп свого руху по проїзній частині до наїзду, що відстань до автомобіля на момент виходу на нерегульований пішохідний перехід становила 90 м, пройшов вперед 5,2 м, зреагував на гучний звук двигуна, зупинився, розвернувся в правий бік, зробив крок назад, де зазнав наїзду (а.с. 140-142);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 зі схемою до нього з участю свідка ОСОБА_8 пасажира автомобіля «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 , під час якого він на ділянці дороги по пр. Перемоги в м. Суми, де сталося ДТП, розповів та показав напрямок т/з, відстань, за якої помітив пішохода, який знаходився у положенні розвертання, на момент наїзду контактував з автомобілем правою частиною тулуба; видимість складала близько 10 м (а.с. 149-151);

- протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2023 зі схемою до нього з участю ОСОБА_4 , під час якого він на ділянці дороги по пр. Перемоги в м. Суми, де сталося ДТП, розповів та показав напрямок руху т/з, зміну напрямку після виявлення потерпілого вліво з метою уникнення наїзду; місце, де відбувся наїзд (а.с. 151-154);

- протокол проведення слідчого експерименту зі схемою до нього від 20.06.2023 з участю ОСОБА_4 , в ході якого встановлена видимість пішохода з місця водія автомобіля за максимально наближених умов, що мали місце на момент ДТП (а.с.155-159);

- висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 10.05.2023 № СЕ-19/119-23/3472-ІТ, відповідно до якого на момент експертного огляду автомобіля «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 його робоча гальмівна система, ходова частина, система рульового керування та система головного світла перебували в працездатному стані; технічних несправностей вказаних систем даного транспортного засобу наведеними в дослідній частині методами не виявлено (а.с.160-173);

- висновок судової автотехнічної експертизи від 23.06.2023 №103, відповідно до якого при обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12,3, 12.2 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля «Hyundai Tucson» мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода; з технічної точки зору в діях автомобіля «Hyundai Tucson» вбачається невідповідність вимогам п. 12,3, 12.2 Правил дорожнього руху України, з яких невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 174-177);

- медична карта стаціонарного хворого №4678 на ім`я ОСОБА_6 , з якої вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 12.03.2023 по 04.04.2023, діагноз: закритий перелом дистальної третини правої стегнової кістки зі зміщенням (побутова травма 12.03.2023), стан після оперативного лікування (21.03.2023 МОС пластиною);

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 313 від 01.06.2023, відповідно до якого під час знаходження ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні з 12.03.2023 по 04.04.2023 виявлені тілесні ушкодження: «Закритий перелом дистальної третини правої стегнової кістки зі зміщенням»; дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить їх характер, та могли утворитись внаслідок ДТП; вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, ушкодження в ділянці правої нижньої кінцівки спричинили тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; під час лабораторного дослідження в крові у ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в крові 2,48 ‰ (проміле), що згідно емпіричних схем оцінок психофізіологічних змін організму відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня (а.с. 145-146).

Стороною захисту вищенаведені письмові докази не заперечувались і не спростовувались. При цьому, суд не приймає до уваги покази потерпілого ОСОБА_6 щодо перетину ним проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу, як такі, що не узгоджуються з показами обвинуваченого, даними протоколів проведення слідчих експериментів з участю ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 щодо місця наїзду за межами нерегульованого пішохідного переходу на відстані 4,65 м від правого краю проїзної частини, а також зафіксованим протоколом огляду місцем розташування автомобіля «Hyundai Tucson» за 11,0 м від орієнтиру, розташованого через 4 м за пішохідним переходом.

Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експертів суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого та потерпілого в повному обсязі доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке є нетяжким злочином з необережною формою вини до наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, не одружений, утриманців не має, проживає разом з батьками та сестрою, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, працює техніком-будівельником в ТОВ «Славгород», навчається в Сумському національному аграрному університеті, за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується формально позитивно, перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 60, 62-63, 65, 66, 178, 184-185, 187,188).

Судом також враховується, що потерпілий також допустив порушення Правил дорожнього руху в якості пішохода, якому заборонено виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, який повинен у темну пору доби використовувати світлоповертальні елементи для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху, та який повинен переходити проїзну частину по пішохідних переходах (п.4.4, 4.7, 4.14). Недотримання ОСОБА_6 вказаних вимог також стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ОСОБА_4 мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР, хоча і не виключає відповідальність останнього.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та зазначені дані про особу обвинуваченого, добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілого, беручи до уваги висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 38 250 гривень, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення визначеної ст.50 КК України мети покарання.

Щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Потерпілим, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , було подано цивільний позов про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан», яким застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Tucson» НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 146 386,24 грн шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, що складається з 32 662,53 грн шкоди, пов`язаної з втратою працездатності, 26 352,94 грн шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, 80 400 грн шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності та 6 970,77 грн моральної шкоди; а також про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 693 029,23 грн.

У відзиві на позов представник відповідача ТДВ «СК «Гардіан», посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_6 , в задоволенні позовних вимог до товариства просить відмовити повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов представника потерпілого визнав частково, визначений розмір моральної шкоди вважає надмірним.

Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п.22.1. ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 на час вчинення ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» (поліс № АР/2689553 на а.с. 28, 99).

Відповідно до пункту 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду заподіяну майну 160 000 грн.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV).

У пунктах 24.1-24.3 статті 24 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

З досліджених в судовому засіданні медичної карти стаціонарного хворого №4678 на ім`я ОСОБА_6 , листів непрацездатності серії АЛД №766148, №766158, серії АКА №807158, довідки КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 27.06.2023 №38, довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» СМР від 11.09.2023 №01-23/3/741, вбачається, що ОСОБА_6 з 12.03.2023 по 04.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», з 05.04.2023 по 06.07.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря амбулаторії №5 Центру первинної медико-санітарної допомоги №1, разом 117 днів.

Документи, які підтверджують розмір понесених ОСОБА_6 витрат на лікування, суду не надано. Отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню п.п. 24.2, 24.3 статті 24 Закону № 1961-IV.

Статтею 8 ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік» установлено розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2023 року - 6700 грн. 1/30 від 6700 грн складає 233,33 грн.

Отже, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого ОСОБА_6 становить 26 130 грн (233,33 грн х 117 днів).

Відповідно до п.26.2. ст.26 Закону № 1961-IV мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

З 07.07.2023 ОСОБА_6 встановлена 3 група інвалідності (а.с. 122).

Отже, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності потерпілого ОСОБА_6 , становить 80 400 грн (6 700 грн х12).

Відповідно до ст.25 Закону № 1961-IV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

З 04.01.2021, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди та на час ухвалення вироку ОСОБА_6 перебуває в трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» та підлягає загальнообов`язковому соціальному страхуванню (а.с. 118-119).

Потерпілий не надавав суду доказів не отримання ним оплати тимчасової втрати працездатності за рахунок коштів роботодавця або за рахунок Пенсійного фонду України, як це передбачено ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 32 662,53 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 26-1 страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Зважаючи на те, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_6 становить 106 503 грн (26 130 +80 400), то з ТДВ «СК «Гардіан» на користь останнього підлягає стягненню 5 326,5 грн відшкодування моральної шкоди.

Відтак, позовні вимоги представника потерпілого про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_6 страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, на користь потерпілого має бути стягнуто 111 829,5 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому за рахунок обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень, відчуттям болю та певних переживань, порушенням звичного способу життя через тривале лікування, тому враховуючи характер немайнових втрат, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, а також обставини даної ДТП, добровільну участь ОСОБА_4 у лікуванні та реабілітації потерпілого, коли за допомогою родини ним були сплачені ці витрати в повному обсязі, з врахуванням вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної ОСОБА_6 моральної шкоди, який підлягає компенсації ОСОБА_4 становить 5 000 грн.

Відтак, цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної і моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні (а.с. 161).

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 38 250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.96) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 111 829 (сто одинадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 50 коп шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5 000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині інших вимог - залишити без задоволення.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн.

Речовий доказ: автомобіль марки «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_9 ; накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2023 у справі №592/3090/23 арешт на вказаний транспортний засіб - скасувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ковпаківський районний суд м.Суми.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1