Справа180/2406/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000308 від 13.07.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.09.2005 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 до 4 років 9 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 27.03.2007 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 6 місяців за вироком суду від 13.09.2005 до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.10.2014 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 24.12.2014 вирок від 24.12.2014 скасований. Остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 10.07.2019 з Солонянської ВК №21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 18 грудня 2023, під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, придбав речовину у вигляді таблеток білого кольору та усвідомлюючи, що дана речовина у своєму складі містять метадон (фенадон), що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, переніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену речовину з метою подальшого незаконного збуту мешканцям м. Марганець, Дніпропетровської області. Після чого, 21.08.2023 о 16:33 годині ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,0866г., отримавши від продажу зазначеного наркотичного засобу прибуток, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

18 грудня 2023 року між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просять затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2023 року, укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1912,00 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази - сейф-пакет SUD2043109, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпроптеровській області - знищити, грошові кошті в сумі 80 грн., що упаковані в спеціальний пакет SUD2043101, що зберігаються в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1