справа № 174/455/23
провадження 1-кс/174/147/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області, клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000024, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СДВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 16.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

23.05.2023 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Клопотання вмотивовано тим, що накладення арешту на майно є необхідним тому, що є реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення майна, яке тимчасово вилучене і воно має значення для повного та всебічного розслідування кримінального провадження та визнано речовими доказами.

Просить накласти арешт на мобільний телефон марки «TECNO» модель «Т301» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , належний на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатись, володіти вище вказаним майном.

Прокурор в судове засідання зявився,клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник та користувач мобільного телефону в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності. Власник майна проти накладення арешту на майно не заперечував.

Неприбуття вказаних осіб згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду поданого клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази, долучені до клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 132 цього Кодексу арешт майна не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, слідчим суддею встановлено наступне:

16.05.2023 рокуСД ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомостідо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

22.05.2023 року у період часу з 17 год. 10 хвл. до 17 год. 30 хвл., дізнавачем СД ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , проведено огляд мобільного телефону марки «TECNO» модель «Т301» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , який добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 телефон було поміщено до прозорого пакету з полімерного матеріалу та опечатано биркою та вилучено до відділення поліції № 4 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк подання клопотання про арешт майна не пропущено. Майно, відповідно до наданих матеріалів, є тимчасово вилученим.

Отже, ознайомившись зі змістом поданого клопотання, виконавши вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, оглянувши також витяг з ЄРДР, рапорти, протоколи допиту потерпілого, протокол допиту свідка, заяви, протоколи огляду, протокол предявлення речі для впізнання слід дійти висновку, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вилучений мобільний телефон відповідає вимогам ст. 98 КПК України, його визнано речовим доказом та він підлягає арешту із метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для арешту шляхом заборони будь-яким особам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 169, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «TECNO» модель «Т301» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , належний на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатись, володіти вище вказаним майном.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали фізичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1