Провадження № 1-кс/752/6686/23
У Х В А Л А

06 вересня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, подане в рамках кримінального провадження №0001031 від 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на житловий будинок, загально площею 23 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки за кадастровим номером :79:241:0190, що на праві приватної власнсоті належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна та об`єктів незавершеного будівництва, що знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :79:241:0190 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які не зареєстровано, а також будівельні матеріали, обладнання та будівельну техніку, що були використані та використовуються в процесі будівництва на земельній ділянці за кадастровим номером :79:241:0190; заборонити державним та приватним особам, установам, підприємствам та організаціям розпоряджатися ними будь-яким чином, утому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з виділом, поділом, реєстрацією та реєстрацією права власності, проведення будь-яких будівельних, земельних шляхових та інших робіт на вказаній земельній ділянці та з об`єктами нерухомого майна, що на ній знаходяться.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Відділом дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001031 від 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , не встановлені особи вчиняють самоправні дії, а саме здійснюють ремонтні роботи.

Під час подальшого здійснення дізнання допитано як свідка заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що за адресою: АДРЕСА_1 , на його думку, здійснюється незаконне будівництво, а саме здійснюється виривання траншей під фундамент будівництва триповерхового будинку та під час будівельних робіт спричиняється шкода його будинку, який знаходиться поруч, а саме по його фасаду утворилися тріщини. У відповідності до отриманих ним даних із відкритих джерел йому стало відомо, що за вказаною адресою повинна проводитися реконструкція будинку, а не його будівництво.

Подібні покази надані свідками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, АДРЕСА_1 , зареєстроване право власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загально площею 23 кв.м. та земельна ділянка за кадастровим номером :79:241:0190, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна.

Також, посилається на те, що 14.08.2023 в період часу з 15:14 год. до 15:23 год., з підстав, передбачених ст.233 КПК України, було проведено обшук території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При вивченні змісту документів, отриманих під час проведення обшуку та наданих свідком ОСОБА_6 встановлено, що 13.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , розпочато проведення реконструкції житлового будинку під садибний (індивідуальний) житловий будинок, що здійснюється ТОВ «БІЛД-ІНВЕСТ-ГРУПП» (). Основними показниками об`єкту реконструкції визначено одноповерховий житловий будинок, загальною площею 23 кв. м. із подальшим збільшенням загальної площі до 1950 кв.м., із них житлової 1498,51 кв.м. та кількості поверхів до 3.

Отримана інформація не узгоджується із результатами проведення обшуку, під час якого виявлено проведення будівельних робіт, що полягають у залитті фундаменту, зведенні цегляних стін, обладнання підвальних приміщень, на земельній ділянці, де відсутні візуальні ознаки раніше збудованого будинку, право власнсоті на який зареєстровано за ОСОБА_5 .

Дізнавач зазначає, що виникла необхідність у накладенні арешту на житловий будинок, загально площею 23 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за кадастровим номером :79:241:0190, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна та об`єкти незавершеного будівництва, що знаходяться на земельній ділянці за кадастровим номером :79:241:0190 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які не зареєстровано, з метою недопущення настання наслідків у вигляді загрози життю та здоров`ю фізичних осіб, цілісності приватної власності фізичних осіб, запобігання загроз забруднення екології, виникнення техногенної катастрофи енергетичної мережі об`єктів, що до не ї під`єднані, а також з метою тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення,

Завданням арешту на зазначене вище майно є запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема, збереженні речових доказів.

Дізнавач ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених підстав та просив задовольнити. Також, долучив депутатське звернення від 31.08.2023 р. № 08/279/09/082-252 щодо вжиття заходів спрямованих на перевірку законності будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, заслухавши пояснення дізнавача, прихожу до наступних висновків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у органу досудового розслідування виникла необхідність арешту майна у даному кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону дізнавач, який звернувся з клопотанням про арешт майна не дотримався та не довів у судовому засіданні.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Дізнавач в клопотанні вказує на необхідність накладення арешту на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не надає постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також, дізнавачем не обгрунтована розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки у кримінальному провадженні здійснюється за азнаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України самоправство, проте дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на житловий будинок, загально площею 23 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки за кадастровим номером :79:241:0190, та об`єктів незавершеного будівництва, що знаходяться на земельній ділянці, а також будівельні матеріали, обладнання та будівельну техніку, що були використані та використовуються в процесі будівництва на земельній ділянці та заборонити державним та приватним особам, установам, підприємствам та організаціям розпоряджатися ними будь-яким чином, утому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з виділом, поділом, реєстрацією та реєстрацією права власності, проведення будь-яких будівельних, земельних шляхових та інших робіт на вказаній земельній ділянці та з об`єктами нерухомого майна, що на ній знаходяться.

Таким чином, заявлені вимоги клопотання не виправдовують мету необхідності арешту майна.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи вищевикладене у слідчого судді відсутні підстави накладення арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

у задоволенні клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження №0001031 від 14.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1