СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2906/23
ун. № 759/8797/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000635 від 25.08.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вишневе Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в обгрунтування якого зазначено наступне.

Слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000635, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, виник злочинний умисел на отримання прибутку від громадян України призивного віку, які підлягають мобілізації в умовах воєнного стану, тобто незаконного переправлення їх через державний кордон України шляхом сприяння вчинення таких дій порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, тобто вирішив вчиняти дії з підшукування осіб призовного віку, які підлягають мобілізації та які бажають незаконно перетнути державний кордон України, та за грошову винагороду сприяти таким особам у оформлені документів щодо не придатності до військової служби (т.зв. «Білий білет»), тим самим, здійснити сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 30.09.2022, діючи з корисливих мотивів, попередньо домовившись про зустріч із громадянином призивного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , домовились про те, що ОСОБА_4 , виготовить документи щодо не придатності до військової служби (т.зв. «Білий білет»), що дасть змогу безперешкодно перетнути останньому державний кордон України, за грошову винагороду у сумі 4000 доларів США.

В подальшому ОСОБА_4 , домовився із ОСОБА_7 , зустрітись за вище вказаною адресою 05.10.2022, з метою обговорення деталей вчинення вказаного кримінального правопорушення, отримання копій документів ОСОБА_8 та частини винагороди у сумі 2000 доларів США за оформлення документів на підставі яких останній безперешкодно перетне державний кордон України. Приблизно о 12 годині 42 хвилини, 05.10.2023, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_7 частину коштів у суму 2000 доларів США в якості винагороди за вчинення дій щодо виготовлення військово-облікового документа в якому буде зазначено відомості про те, що ОСОБА_7 , не придатний до військової служби із виключенням з військового обліку (т.зв. «Білий білет»).

17.12.2022, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо зв`язавшись по телефону з гр. ОСОБА_8 та призначивши йому зустріч за вказаною адресою, отримав від останнього копії документів гр. ОСОБА_8 а саме: копії паспорту громадянина України, копію картки платника податків (ІПН), копію диплому (атестат про закінчення школи), чотири фотознімки формату «3*4». Крім цього, ОСОБА_4 під час вказаної зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому, що вартість виготовлення військо-облікових документів на його ім`я які дають можливість безперешкодного виїзду за державний кордон України (т.зв. «Білий білет»), буде становити 8000 доларів США.

27.12.2022 року, в ході чергової зустрічі ОСОБА_4 , з гр. ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 отримав від гр. ОСОБА_8 частину коштів у суму 3000 доларів США, як винагороду за виготовлення документів на його ім`я, які дають можливість безперешкодного виїзду за державний кордон України (т.зв. «Білий білет»).

14.03.2023 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, в ході чергової зустрічі за адресою: м. Київ, пр. Берестейський (Перемоги), 134/1, (паркувальний майданчик ТЦ «Хітмол») ОСОБА_4 , тримав від гр. ОСОБА_8 частину грошових коштів в сумі 1880 доларів США, як винагороду за виготовлення документів на його ім`я які дають можливість безперешкодного виїзду за державний кордон України (т.зв. «Білий білет»).

13.05.2023 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на території паркувального майданчику магазину «Новус», що за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 28-А, отримав від громадянина ОСОБА_8 , грошову винагороду у сумі 2120 доларів США, в якості оплати за вчинені незаконні дії з виготовлення військово-облікового документа в зазначено відомості про те, що ОСОБА_7 не придатний до військової служби із виключенням з військового обліку (т.зв. «Білий білет») та його фактичного отримання з подальшим його використання ОСОБА_8 для перетину державного кордону України під час дії воєнного стану на території України, таким чином, надавши засіб (відповідні документи) для незаконного переправлення останнього через державний кордон України, шляхом усунення перешкод вчинене з корисливих мотивів.

14.05.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальние правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, повідомив, що являється військовослужбовцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, вказав на те,що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.05.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.05.2023, протоколами обшуку від 13.05.2023, протоколом огляду місця події від 13.05.2023, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , протоколами огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 14.03.2023, протоколом огляду покупця від 14.03.2023,протоколом за результатами НСРД (аудіо, відеоконтролю особи), іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, раніше не судимий. Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років .

З огляду на зазначене, а також враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у сприянні за грошову винагороду в виготовленні документів щодо непридатності до військової служби, що дає змогу безперешкодно перетинати державний кордон України; ризик того, що підозрюваний, будучи на волі може знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час процес зібрання доказів органом досудового розслідування є незавершеним, не встановлено всіх обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню; ризик незаконного впливу на свідків зі сторони підозрюваного з метою примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та з огляду на вимоги ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», абз.8 ст.3, п.4 ч.1 ст.7 Закону «Про Військову службу правопорядку», положення Порядку тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 03 листопада 2020 року № 394, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність утримання підозрюваного ОСОБА_4 в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, його вік, майновий стан та процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 обчислювати з 13 травня 2023 року по 11липня 2023 року включно.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 11 липня 2023 включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України - в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059 ;банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора або суд у залежності від стадії кримінального провадження.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 а у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 18.05.2023.

Cлідчий суддя ОСОБА_1