Справа № 203/2871/23
Провадження № 1-кп/0203/642/2023
В И Р О К

іменем України

02 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30000377 від 13.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останні рази:

-19.01.2018 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 15.06.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.07.2022 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та знову вчинив повторний умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_5 , якому на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовжений в подальшому до 20 травня 2023 року, 13.02.2023 року приблизно об 11:40 годині, перебуваючи біля Центрального вокзалу, розташованого по пл. Вокзальній, 2 в м. Дніпро, побачив раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_7 , який тримав в руках гаманець з грошовими коштами, які ОСОБА_5 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, усвідомлюючи те, що його дії є очевидними-для потерпілого ОСОБА_7 та свідків, діючи умисно, відкрито, повторно з корисливих мотивів, шляхом ривку своєю правою рукою заволодів гаманцем ОСОБА_7 з грошовими коштами у розмірі 1500 гривень, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1500 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

26 травня 2023 між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 добровільно без примусу та тиску, беззастережно та повному обсязі визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Сторони в угоді погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Угодою сторін передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому судом в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримав укладену сторонами угоду та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом, дав згоду на застосування узгодженого сторонами провадження покарання.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що угода підписувалась у його присутності, порушень вимог процесуального закону при її укладанні не було, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, матеріали провадження містять його заяву про надання згоди на укладання між ОСОБА_5 та прокурором угоди про визнання винуватості, в якій зазначив, що вважає можливим призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 755 грн.12 коп.

Цивільний позов не заявлявся. Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2023 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який спливає 05 червня 2023 року.

Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема, рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 травня 2023 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000377 від 13.02.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з 02 червня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 13 лютого 2023 року по 15 лютого 2023 року включно та з 24 травня 2023 року по 01 червня 2023 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/6751-Д від 21.02.2023 року в сумі 755 (сімсот п`ятсот п`ятдесят) гривень 12 копійок.

Речові докази:

-гаманець шкіряний чорного кольору, чек з Нової пошти на ім`я ОСОБА_7 , передані на зберігання ОСОБА_7 , - залишити за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1