печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001093 від 06.11.2020, -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2023 адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2023 у справі № 757/22357/23-к із забороною розпорядження та користування на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення в літ. «А»), яке зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке є спільною сумісною власністю подружжя у шлюбі з ОСОБА_5 , а також скасування вжитих заборон.

У клопотанні адвокат зазначає, що арештоване майно належить ОСОБА_4 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Зазначає, що арешт на майно ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, оскільки вона є добросовісним набувачем та набула зазначений об`єкт нерухомого майна у законний спосіб.

Також, адвокат посилається на те, що арешт майна із забороною розпорядження та користування призводить до надмірного обмеження правомірної діяльності товариства та суперечить ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки відсутні підстави, які виправдовують втручання держави у право на мирне володіння майном особи.

Адвокат ОСОБА_3 , до початку судового засідання подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, його вимоги підтримала та просила задовольнити.

Прокурор, за клопотанням якого накладено арешт в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що відповідності до ст. 174 КПК України не є перешкодою у формі неможливості розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001093 від 06.11.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000048 від 26.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках якого 21.08.2020 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 10.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 01.12.2016 ОСОБА_4 набуто на праві власності об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення в літ. «А»), тобто задовго до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 342781868).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2023 у справі № 757/22357/23 на об`єкт нерухомого майна за адресою: місто Київ, вулиця Болсуновська, 2, приміщення 231 (нежитлове приміщення в літ. «А») з метою забезпечення конфіскації майна накладено арешт.

З ухвали про накладення арешту встановлено, що 15.09.2020 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук та зупинення кримінального провадження № 0001093 від 06.11.2020 на підставі до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК Україниу зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 цієї статті.

Частина 5 ст. 280 КПК України регламентує, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді про накладення арешту від 01.06.2023 містяться відомості про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001093 від 06.11.2020 є зупиненим, однак враховуючи положення ч. 5 ст. 280 КПК України накладення арешту на майно в зупиненому провадженні є не можливим.

Водночас, враховуючи неявку в судове засідання прокурора та не надання будь-яких документів на спростування позиції представника власника майна, в тому числі щодо відновлення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0001093 від 06.11.2020станом на день накладення арешту, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити інформацію щодо такого відновлення.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно з огляду на наявну постанову від 15.09.2020 про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні та положення ст. 280 КПК України. Орган досудового розслідування не мав права звертатися із клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно не відновивши досудове розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна вжито у зупиненому провадженні всупереч забороні, передбаченій ч. 5 ст. 280 КПК України, відомості щодо відновлення якого відсутні, слідчий суддя вважає, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2023 у справі № 757/22357/23-к із забороною розпорядження та користування на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення в літ. «А»), яке зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яке є спільною сумісною власністю подружжя у шлюбі з ОСОБА_5 .

Скасувати вжиту ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2023 у справі № 757/22357/23-к заборону всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1