ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1760/23 Справа № 215/5563/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м.Кривий Ріг

30.05.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеконференції з Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2023р., якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1

повернуто прокурору Криворізької північної окружної прокуратури в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2023р. обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 повернуто прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, та в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції;

- вказує, що висновки суду першої інстанції, що у обвинувальному акту не зазначено формулювання обвинувачення, не відповідають дійсності, оскільки в обвинувальному акті чітко вказані час, місце, спосіб, мотиви та інші обставини, встановлені під час досудового розслідування;

- наголошує, що після зазначення фактичних обставин справи в обвинувальному акті чітко сформульовано правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону і статті ЗУ про кримінальну відповідальність, дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, та за ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно;

- вважає, що висновки суду, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 374 та ст. 475 КПК України є помилковими, оскільки ст. 374 КПК України передбачає вимоги до змісту вироку, а ст. 475 КПК України вимоги до змісту вироку на підставі угоди, проте обвинувальний акт є лише формою завершення досудового розслідування;

- наголошує, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 перебуває в суді з серпня 2021р., що вказує на недотримання судом вимог ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду справи, що порушує приписи ст. 2 КПК України та вимоги ст. ЄКПЛ;

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати, і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Про дату час та місце судового розгляду обвинувачений повідомлений належним чином, участь у судовому засіданні обвинуваченого забезпечена засобами відеоконфекренцзвяку, проте у зв`язку із технічною неспроможністю встановити відозв`язок з ДУ «Криворізка УВП № 3» не вдалось, обвинувачений участь у судовому засіданні не приймав з об`єктивних причин, захисник не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, та повідомила, що при спілкуванні з обвинуваченим він не заперечував про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, позицію захисника, яка також підтримала подану апеляційну скаргу, та прохала її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції послався на те, що в даному обвинувальному акті відсутнє формулювання самого обвинувачення, оскільки у обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, про що свідчить при викладені тексту на арк. 5-9 кримінального провадження словосполучення «Досудовим розслідуванням встановлено…», а слідуючі за цими словосполученнями тексти містять в собі саме детальне викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та посилання на фактичні обставини, які є доказами обвинувачення на думку слідчого та прокурора.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції вважав, що є важливим виклад формулювання обвинувачення, яке висувається обвинуваченому, бо його відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчинених кримінальних правопорушень, правової кваліфікації їх у суді та для реалізації права на захист, та дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд апеляційної інстанції дослідивши підстави повернення обвинувального акту прокурору, на які послався суд першої інстанції, не може із ними погодитись за таких підстав.

Відповідно до вимог з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки, зробивши висновок про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього даний реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі N 5-328 кс-16 від 24.11.2016р., аналізуючи зазначену норму, вказує, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись з обвинувальним актом та проаналізувавши його зміст у контексті підстав для його повернення прокурору, дійшов висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладено послідовно і зрозуміло. В обвинувальному акті розкриті події кримінальних правопорушень, як їх встановив орган досудового розслідування, із зазначенням як об`єктивної, так і суб`єктивної сторін кримінальних правопорушень, їх кваліфікуючих ознак.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора про те, що підстави, на які послався суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту, на розгляд обвинувального акту судом не впливають. Під час апеляційного розгляду не встановлено таких недоліків обвинувального акта, які є суттєвим порушенням прав особи, а також не дозволяють суду визначити межі обвинувачення, в яких має бути розглянуто кримінальне провадження, тобто унеможливлюють призначення справи до розгляду.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що повернення обвинувального акта прокурору призводить до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій часині вважає слушними.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

Так, у деякий справах проти України ЄСПЛ визнав порушення "розумного терміну" саме у зв`язку з направленням справи на додаткове розслідування, такими справами є "Айбабін проти України", "Лопатін та Медведський проти України", "Білий проти України" та інших.

На думку суду апеляційної інстанції, розгляд кримінального провадження по суті обвинувачення судом першої інстанції та прийняття за результатами розгляду відповідного судового рішення сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, якими, згідно з ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Безпідставне повернення обвинувального акта прокурору ініціює продовження діяльності органів досудового розслідування з обґрунтування обвинувачення, створює додаткові можливості для доведення винуватості особи, що жодним чином не сприяє дотриманню таких засад кримінального провадження, як рівність та змагальність сторін.

За таких обставин, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України суд апеляційної інстанції вважає помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2023р., якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 повернуто прокурору Криворізької північної окружної прокуратури в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2023р., якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 повернуто прокурору Криворізької північної окружної прокуратури в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді