Справа № 333/5623/21
Провадження № 1-кп/333/16/23
ВИРОК

Іменем України

18 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0000546 від 05.07.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

01.07.2021 року, о 14 год. 16 хв., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись у коридорі приміщення Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, діючи умисно, з мотивів, що виникли на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ході словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_9 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив останню лівою рукою за праву руку, яку із застосуванням фізичною сили викрутив назовні.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_9 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої кисті у вигляді пошкодження капсульно-зв`язкового апарату 2-го і 3-го п`ястково-фалангових суглобів, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1236/п від 09.07.2021 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

3. Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав повністю і суду пояснив, що він звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби з виконавчим листом та заявою. Через деякий час йому зателефонували з цього відділу і повідомили, що державний виконавець не приймає його заяву через якійсь причини. В той день, точну дату він не пам`ятає, в денний час, він прийшов до відділу задля з`ясування цих причин. Коли він зайшов до вхідного приміщення відділу то побачив, що двері у саме приміщення, де перебувають виконавці, зачинені. Він почав голосно питати «Де ця жінка?», фіксуючи на телефон, що двері зачинені. Потім подзвонив у дзвінок на дверях, до нього вийшов хлопець, який повідомив, що у них карантин, ніхто ні з ким не розмовляє, вони лише відправляють документи. Але він наполягав на тому, щоб до нього вийшов державний виконавець. Хлопець пішов, і через декілька хвилин до нього в коридор вийшла потерпіла. В той час в коридорі також знаходився ще якійсь чоловік. Державний виконавець почала йому говорити, що вона йому відмовляє у прийомі його заяви, що йому потрібно звертатися до суду. Розмова з його боку спочатку була не на підвищених тонах, а потім почувши про відмову він обурився тим, що у нього вкрали дитину, а вона йому щось розповідає про свої закони. Вона сказала, що це не її справа. На той момент він вже був в емоційному стані. Коли вона закінчила з ним розмову та хотіла від нього відійти, він протягнув свою руку, взяв її за праву руку, і сказав на вушко: «Привіт тобі і твоїй родині, у тебе є родина, а у мене вкрали дитину, а ти не хочеш виконувати виконавчий лист, за яким в мене вкрали дитину, та рішення було незаконним», після чого пішов. Руку потерпілій він не викручував, коли він легенько взяв її за руку, і почав їй шепотіти на вушко, вона її вирвала. Вважає, що з боку потерпілої йде фальсифікація стосовно отриманої нею травми.

Цивільний позов потерпілої не визнав в повному обсязі.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що на момент вчинення правопорушення вона працювала державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). 01.07.2021 року, приблизно о 14-00 годині, обвинувачений зайшов до приміщення відділу виконавчої служби і вимагав, щоб вона до нього вийшла, вів себе агресивно, кричав. Працівники державної виконавчої служби намагалися пояснити останньому, що прийом на даний час не ведеться, у зв`язку з карантинними заходами, і йому потрібно вийти до коридору. Напередодні цих подій до відділу на виконання надійшов виконавчий документ із заявою ОСОБА_4 щодо визначення порядку побачень обвинуваченого зі своєю дитиною, в якому було зазначено, що він може бачити свою дитину лише за згодою останньої. Боржником було вказано колишню дружину обвинуваченого. У зв`язку із відсутністю заходів примусового характеру у даному виконавчому листі, на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» нею було прийнято рішення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Вищезазначене вона пояснила ОСОБА_4 , коли той прийшов до відділу. Після цього ОСОБА_4 викрутив їй руку зі словами «привет ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ». Це її чоловік та донька. При вказаних подіях в коридорі знаходилася ОСОБА_13 , яка спілкувалася з відвідувачем. Інші державні виконавці бачили все у прочинені двері. Також це було зафіксовано камерами відеоспостереження, встановленими у відділі. Після вказаних подій вона звернулася до поліції і судового експерта для встановлення ступеню спричинених їй тілесних ушкоджень. У травмпункті їй зробили рентген і наклали гіпсову пов`язку. Під час нанесення тілесних ушкоджень вона стояла біля дверей, ОСОБА_4 стояв з правої сторони і схопив її лівою рукою за праву руку, коли вона віддавала йому документи. Цивільний позов вона підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки протиправними діями обвинуваченого їй була спричинена матеріальна та моральна шкода. У період з 01 по 16 липня вона втратила працездатність. Травма була нанесена під час виконання нею службових обов`язків. У цей час вона планувала відпустку, але у зв`язку з отриманими пошкодженнями не змогла цього зробити. Обвинуваченого просить покарати суворо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона працює державним виконавцем. Потерпіла раніше була її колегою, з обвинуваченим вона не знайома. Точну дату і час вона не пам`ятає. Подій відбувалися у теплу пору року 2021 року. Коли вона розмовляла у коридорі Комунарського відділу державної виконавчої служби к м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) із боржником, то побачила, що до ОСОБА_9 прийшов стягувач (обвинувачений), почав кричати і запитувати, що це за лист йому надіслали. ОСОБА_9 намагалася йому все роз`яснити. Коли остання протягнула лист обвинуваченому, той його вихопив, схопив за руку потерпілу і викрутив назад. ОСОБА_9 при цьому скрикнула. Вся розмова і зазначені події тривали недовго, хвилин десять. Після цього потерпіла викликала поліцію і поїхала до лікарні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що раніше він працював з потерпілою у відділі державної виконавчої служби, з обвинуваченим не знайомий. 01.07.2021 року, після обіду, до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), в якому він працював, зайшов обвинувачений і попросив покликати ОСОБА_9 . Він йому пояснив, що наразі перебувати у приміщенні не можна, у зв`язку із карантинними заходами, і щоб той зачекав у коридорі. Після цього він покликав ОСОБА_9 і пішов до себе в кабінет. Згодом від свого керівника він дізнався, що потерпілій були нанесенні тілесні ушкодження.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що потерпіла є її колишньою колегою, з обвинуваченим вона не знайома. 01.07.2021 року до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) з`явився обвинувачений, якого вона попросила вийти до коридору, у зв`язку із карантинними обмеженнями. Після цього до коридору вийшли державні виконавці ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , а вона чекала у дверях на одну із сторін виконавчого провадження. Обвинувачений і потерпіла розмовляли з приводу виконавчого провадження, по якому обвинувачений був стягувачем. Обвинувачений розмахував листом із повідомленням про повернення виконавчого документу. ОСОБА_9 намагалася пояснити йому, чому вона повернула виконавчий документ. Ситуація стала напруженою. Обвинувачений знаходився досить близько до потерпілої. Після цього вона пішла до кабінету керівника, щоб повідомити останнього про події. Про нанесення тілесних ушкоджень вона знає зі слів потерпілої, безпосередньо при цьому сама вона не була.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що влітку 2021 року, точної дати він не пам`ятає, по своїм професійним справам він був у приміщенні Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), спілкувався з державним виконавцем. В той час державні виконавці виходили до відвідувачів в коридор, після того як їх викликали в домофон. В маленькому приміщенні було багато людей, всі знаходилися близько один до одного. В цьому ж приміщені знаходився обвинувачений, який також хотів поспілкуватися з державним виконавцем. Під час їх спілкування між ними виник конфлікт, обвинувачений дуже голосно розмовляв, був збуджений, сварився. Безпосередньо боковим зором він побачив, що обвинувачений схопив державного виконавця за руку і як йому здалося висмикував з руки якійсь документи. Потерпіла дуже голосно закричала, через що він зробив висновок, що їй було боляче. Після чого вона намагалася відійти в приміщення, де сидять виконавці, на її крик почали виходити інші виконавці і обвинувачений швидко пішов.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 пояснила суду, що вона працює судовим експертом у Комунальній установі «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи». Вона проводила судово-медичну експертизу ОСОБА_9 , за результатами якої склала висновок експерта № 1236/п від 09.07.2021 року. ОСОБА_9 звернулася до Комунальної установи для проходження судово-медичної експертизи і пояснила, що травма відбулася 01.07.2021 року у приміщенні Комунарського відділу Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), відомий чоловік хапав її за руку і викручував її. Після цього ОСОБА_9 звернулася за медичною допомогою і лікувалася амбулаторно. Спочатку вона запитала потерпілу щодо обставин справи, а потім оглянула її. При огляді у ОСОБА_9 на передній поверхні правого передпліччя в середній третині до кінчиків пальців була накладена гіпсова лангетка. Також була представлена медична документація, а саме медична картка амбулаторного хворого, де вона проходила лікування. Згідно з медичної документації давність травми відповідала. Даних амбулаторної картки було достатньо для проведення судово-медичної експертизи. Тілесні ушкодження у потерпілої утворилися від дії не менш ніж одного травматичного впливу. Такі ушкодження могли утворитися і при викручуванні руки.

Після перегляду у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження у приміщенні Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 01.07.2021 року, судовий експерт на запитання обвинуваченого відповіла, що на даному відеозапису механізм травмування видно не чітко, адже відео знято зі спини. Можливо був і удар, можливо і перерозтягнення, коли смикають за руку. Всі механізми нанесення можливі при даній травмі. Падіння на руку з даного відео виключається.

Крім показів потерпілої, свідків, експерта, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Із дослідженого в судовому засіданні, заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення за ст. 125 КК України від 02.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_9 звернулася до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_18 , який 01.07.2021 року, близько о 14 год. 30 хв., в приміщенні Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, напав на неї під час виконання нею службових обов`язків, після нападу у неї почала боліти рука, оскільки нападник намагався її зламати (а.с. 83).

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.07.2021 року встановлено, що до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернулася ОСОБА_9 із заявою, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 01.07.2021 року, о 14-30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , в коридорі, завдав їй тілесні ушкодження (а.с. 84).

З медичної документації вбачається, що 01.07.2021 року о 14.30 год., ОСОБА_9 отримала виробничу кримінальну травму, діагноз: пошкодження капсульно-зв`язкового апарату ІІ п`ястково-фалангового суглобу правої кісті. 01.07.2021 року КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗОР потерпілій видано листок непрацездатності та рекомендовано звернутися для подальшого лікування до медичного закладу за місцем проживання. В подальшому проходила амбулаторне лікування у поліклініці, під час якого неодноразово була оглянута травматологом (а.с. 24-28, 29, 30).

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 1236/п від 09.07.2021 року встановлено, що у потерпілої ОСОБА_9 закрита травма правої кисті у вигляді пошкодження капсульно-зв`язкового апарату 2-го і 3-го п`ястково-фалангових суглобів кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження утворилися від дії не менш ніж одного травматичного впливу. Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи 01.07.2021 року (а.с. 86-87).

Протоколом огляду предметів від 03.08.2021 року встановлено, що 03.08.2021 року дізнавач ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області у приміщенні службового кабінету № 34 ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області провів огляд диску для лазерних систем зчитування формату СD-R. В ході огляду, після поміщення вказаного диску до дискового пристрою, встановлено, що диск для лазерних систем зчитуваної загальним розміром 700 МВ та заповнений інформацією на 6,56 МВ. Після відкриття диску для лазерних систем зчитування встановлено, що у ньому збережено один відео файл, формату mp4. Відео файл має назву « ОСОБА_19 », при відкритті якого встановлено, що відеокамера встановлена в коридорі Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16 (а.с. 91-94).

Актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 01.07.2021 року, о 14 год. 30 хв., на (в) Південно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановлено, що даний нещасний випадок з державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_20 , що стався під час виконання нею посадових обов`язків, згідно з внутрішнім службовим розпорядком Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), внаслідок протиправних дій інших осіб, на підставі п.п. 1,17 п. 52 Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337, комісією з розслідування нещасного випадку одноголосно визнано даний нещасний випадок пов`язаним з виробництвом (а.с. 31-35).

Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження у приміщенні Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) встановлено, що 01.07.2021 року, о 14:16:42, в коридор з приміщення відділу виходить потерпіла, яка одягнена у футболку та юбку, на обличчі захисна маска, на очах окуляри. Також з вищевказаного приміщення виходить ОСОБА_4 , який одягнений у футболку та штани, на спині рюкзак, у руках тримає документи. За жінкою та чоловіком виходить державний виконавець ОСОБА_13 , яка одягнена в футболку та штани на обличчі захисна маска. У коридорі знаходяться ще один чоловік. При розмові та перегляді документів з потерпілою, ОСОБА_18 хапає її своєю лівою рукою за праву руку, вихоплює документи. Після чого покидає зазначене приміщення, тримаючи документ, що попередньо вихопив у потерпілої (а.с. 94).

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_4 .

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах, повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений стверджував, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив. При цьому він не заперечував, що схопив потерпілу за руку, однак вважає, що травму ОСОБА_9 отримала, коли сама намагалася висмикнути руку.

При цьому, показання потерпілої суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також показанням допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка зазначила, зокрема, що коли ОСОБА_9 протягнула документ обвинуваченому, той його вихопив, схопив за руку потерпілу і викрутив назад, при цьому остання скрикнула, дослідженим у судовому засіданні матеріалам судово-медичної експертизи, показанням допитаної у судовому засіданні експерта і переглянутому у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження, з якого вбачається, що обвинувачений схопив потерпілу за праву руку, вириває у неї з рук документ, утримуючи при цьому її руку в своїй. Механізм травмування потерпілої видно не чітко, адже відео знято зі спини обвинуваченого. Проте, приймаючи до уваги вище вказані покази свідка ОСОБА_13 , покази свідка ОСОБА_16 , який зазначив, що після того як обвинувачений вирвав з рук потерпілої документ, вона голосно закричала від болю, суд розцінює показання потерпілої як достовірні, приймає як доказ вини ОСОБА_4 і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

В обвинувальному акті в якості обставини, що обтяжує покарання, не зазначено вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілою службового обов`язку, тому суд не може брати її до уваги при призначенні покарання, щоб не порушувати права ОСОБА_4 на захист.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, стан здоров`я на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, соціальні зв`язки розлучений, має малолітню дитину, офіційно не працює.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. Також при виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, його матеріальний стан, відсутність офіційного працевлаштування, думку потерпілої, яка просила суворо покарати обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства у виді арешту, але не на максимальний строк.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи у учасників процесу відсутність відповідних клопотань, суд вважає за необхідне не обирати обвинуваченому запобіжний захід.

По справі потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 суми матеріального збитку у розмірі 1 504 грн. 58 коп., яка складається з витрат на лікування і визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог потерпіла зазначила, що протиправними діями ОСОБА_4 її моральному здоров`ю спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Вона була позбавлена можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які могла б реалізувати витрачаючи час на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Крім того, після спричинення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, у зв`язку з її професійною діяльністю як державного виконавця, вона боїться працювати з боржниками, постійно уявляє, що такі події можуть повторитися знов. На підтвердження спричинення їй обвинуваченим матеріальної шкоди потерпіла надала суду виписку з медичної карти про перебування її на лікуванні у період з 01.07.2021 року до 16.07.2021 року та список медикаментів, що були призначені для її лікування, а також фіскальні чеки.

Обвинувачений позов не визнав у повному обсязі.

Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Також у ч. 1 ст. 368, частинах 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦК України.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, суд виходить з такого.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, зокрема фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

Під час судового розгляду кримінального провадження суд вважає, що заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди знайшли підтвердження і не виходять за межі обвинувачення. Потерпілою доведено належними та допустимими доказами, що саме діями обвинуваченого спричинено заявлену нею матеріальну шкоду.

Таким чином, оцінивши додані до цивільного позову копії документів, які підтверджують витрати потерпілої на відновлення своїх прав, а саме на лікування, наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого та наслідками, суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого на користь потерпілої документально підтверджену суму матеріальної шкоди в розмірі 1 504 грн. 58 коп.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Оцінюючи вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди, яка оцінена нею в загальній сумі 10 000,00 грн., суд виходить з характеру та обсягу фізичних страждань потерпілої, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень і проходженням лікування, принципів виваженості та справедливості, враховує те, що потерпіла в результаті заподіяних обвинуваченим тілесних ушкоджень понесла фізичні страждання, повинна була тривалий час лікуватися, поміняла звичний спосіб життя.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стосовно вимог потерпілої про стягнення з обвинуваченого на її користь витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається, між адвокатським об`єднанням «Право і захист» в особі керуючого партнера, адвоката ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_9 16.08.2021 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого АО «Право та захист» надає клієнту послуги юридичного характеру.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 16.08.2021 року, що укладений між АО «Право і захист» та ОСОБА_9 по кримінальному провадженню, на виконання умов вказаного договору попередньо узгоджено наступні види робіт: ознайомлення з документами кримінального провадження, аналіз судової практики з подібних питань, складання цивільного позову 11000,00 гривень, кожне судове засідання за участю адвоката по 2000,00 гривень, всього 15000,00 гривень.

Таким чином, враховуючи вище викладене, витрати ОСОБА_21 на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки ця сума підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у кримінальному провадженні. Витрати на правову допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Інші процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ВАСИЛЕГ ОСОБА_22 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНН НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 1 504 (одна тисяча п`ятсот чотири) гривень 58 копійок, а також витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- диск формату CD-R під назвою «VIDEX», «MAMBA» 52Х speed 80 min, на якому розміщено відео файл під назвою «А03_1619», що міститься в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1