Справа № 206/288/23
Провадження № 1-кс/206/175/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2023 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000223, відомості про яке 13.12.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000223 від 13.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України щодо незаконного заволодіння групою осіб шляхом обману, у тому числі із використанням підроблених документів, нерухомого майна, що розташоване за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра. Попередньо встановлено, що об`єкти нерухомого майна, у вигляді квартир за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , незаконно відчужено на користь ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 16.12.2020 за №192, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , відчужено квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до вище зазначеного договору купівлі-продажу квартири, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 26 листопада 1999 та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №3-846; право власності зареєстровано КП «ДМБТІ» 10 грудня 1999 та записано в реєстрову книгу за №562 за реєстровим №86.

В той час, відповідно до інформації Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (лист №1543/01-21 від 02.12.2022) договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , 26 листопада 1999 по реєстру за №3-846 не посвідчувався; за вище вказаними даними були вчиненні інші нотаріальні дії від інших осіб; реєстровий номер 3-846 був використаний 06.04.1999 року іншим державним нотаріусом за іншою датою на ім`я іншої особи.

Водночас, відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 23.11.2022 за №6/5-6781, встановлено, що в період з 27.05.1994 по 06.01.2021 в АДРЕСА_1 була зареєстровна лише ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Крім того, звернувшись до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено, що за архівними даними приватизаційних справ департаменту, відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам, шляхом приватизації квартири АДРЕСА_1 .

На теперішній час відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_9 , право власності якою набуто на підставі посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Куликовим договору купівлі-продажу квартири за №25 від 13.01.2021, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Тобто, встановлено безпідставне вибуття із комунальної власності нерухомого майна житлового фонду, а саме квартири АДРЕСА_1 .

На адресу Департаменту правового забезпечення Діпровської міської ради від 25.04.2023 за вих. 04/52-3141вих-23 скеровано лист про надання письмової згоди на залучення Дніпровської міської ради у кримінальному провадженні №0000223 у якості потерпілого, в особі її уповноваженого представника.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання на накласти арешт на вищезазначене майно.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань приходить до висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 13.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення: кримінальне провадження №0000223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав, квартира АДРЕСА_4 належить власнику ОСОБА_9 дата державної реєстрації 16.12.2020 року (а.п.12).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, 16.12.2020 року ОСОБА_6 продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (а.п.13-16).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.01.2021 року ОСОБА_4 продала вищезазначену квартиру ОСОБА_9 (а.п. 17-20).

Згідно з відповіді Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації від 23.11.2022 року, станом на 31.12.2012 року державна реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не проводилася. Житловий будинок літ. А-3 по АДРЕСА_3 , в який увійшла квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована за Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Самарського району на підставі рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 20.05.2004, та записано в облікову книгу №39 ЖЮ за реєстровим № 2753-103 (а.п. 21).

Згідно листа Департаменту житлового господарства від 05.12.2022 року, ордер на квартиру АДРЕСА_1 не видавався. За архівними даними приватизованих справ департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам, шляхом приватизації зазначеної квартири (а.п. 22).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 02.12.2022 року, при огляді реєстру, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по реєстру №3-846 не посвідчувався (а.п. 23).

Відповідно до відповіді на запит Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 23.11.2022 року, надано інформацію про зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 , в період з 01.09.1991 та станом на 21.11.2022 року, а саме: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за даною адресою з 20.07.1970 по 10.09.1993; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована з 30.01.1969 по 12.06.1992; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований з 12.03.1993 по 18.10.2002 рік та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за даною адресою з 27.05.1994 по 06.01.2021 рік. Також в листі зазначено, що надати інформацію про підстави реєстрації або зняття реєстраційного обліку до 04.04.2016 не має можливості (а.п. 24).

Згідно з довідкою Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі, знайдено актовий запис про смерть №2096 від 21.09.2018 року на ОСОБА_8 , який складено Новокадацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.п. 25).

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, якщо до зазначеного майна не буде застосовано арешт, то є ризики втрати цього майна переходу права власності на вказану квартиру, права на яку безпосередньо одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення що визначено у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з абз. 2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання може здійснюватися за відсутності особи, у володінні якої знаходиться майно (іншого власника майна), оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (унеможливлення з боку володільця ним розпорядитись).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Так, з аналізу досліджених доказів та пояснень учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім того, враховуючи практику ЄСПЛ, слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що наразі наявні докази, що виправдовують подальше розслідування, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано та на даний час наявні докази у кримінальному провадженні № 0000223, які виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя враховуючи, що досудовим розслідуванням встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , є предметом злочинного посягання, право на яку набуто кримінально протиправним шляхом, а також враховуючи те, що накладення арешту на вказану квартиру співмірно завданій кримінальним правопорушенням шкоді, а не накладення арешту може призвести до її відчуження іншим способом, що фактично ускладнить її повернення законному власнику та може завдати шкоди третім особам, які можуть придбати дане нерухоме майно, не підозрюючи, що воно набуто шахрайським шляхом, вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 170, 172, 309, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000223 від 13.12.2022 арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 40,3 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_9 , заборонивши відчужувати та розпоряджатися цим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1