У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених

ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 серпня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави в сумі 3000000 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 серпня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала в частині визначення застави є незаконною та необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що визначений розмір застави у сумі 214 720 гривень є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчиняв умисно, з метою особистого збагачення. На теперішній час органами досудового розслідування не встановлено усіх місць, тобто сховищ, де ОСОБА_9 зберігає наркотичні засоби та психотропні речовини, а також грошові кошти, здобуті внаслідок їх збуту. З урахуванням майнового стану підозрюваного та корисливого мотиву вчинених ним кримінальних правопорушень, враховуючи об`єми вилучених під час обшуку наркотичних засобів, психотропних речовин, та сум грошових коштів, вилучених у нього під час проведення обшуків, вважає, що визначена сума застави для ОСОБА_6 є незначною, тобто загроза втрати грошових коштів є недостатньо переконливою для того, щоб запобігти спробам останнього ухилитись від кримінальної відповідальності та вплинути на хід досудового розслідування. Вважає, що сума застави, яка забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків повинна складати 3000000 гривень.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000318 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час та у невстановленому місці, у невстановленої особи, ОСОБА_6 незаконно придбав для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 181,957 г.

В подальшому ОСОБА_6 , незаконно переніс особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс до гаражного приміщення № НОМЕР_1 в АГК «Івушка» за адресою: м. Миколаїв, вул. Енергетиків, 2/А, де незаконно зберігав до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

Так в період часу з 14.03.2023 по 15.03.2023 в ході обшуку проведеного у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Івушка» за адресою м. Миколаїв, вул. Енергетиків, 2/А, було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою у висушеному стані 181,957 г, який ОСОБА_6 незаконно зберігав без мети збуту для власного вживання.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, ОСОБА_6 придбав компоненти для виготовлення психотропних речовин. В подальшому ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 в АГК «Івушка», використовуючи придбані компоненти, незаконно виготовив психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, вагою не менше 0,0580 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, масою не менше 0,6812 г, які в подальшому незаконно зберігав за вказаною адресою з метою збуту.

Так в період часу з 14.03.2023 по 15.03.2023 в ході обшуку проведеного у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Івушка» за адресою м. Миколаїв, вул. Енергетиків, 2/А було виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,0580 г, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, масою не менше 0,6812 г.

Крім того, у невстановлені під час досудового розслідування дату та час у невстановленому місці та у невстановленої особи, ОСОБА_6 незаконно, придбав бойові припаси та вогнепальну зброю, які в подальшому незаконно зберігав за адресою: АДРЕСА_3 , у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 в АГК «Івушка» до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Так в період часу з 14.03.2023 по 15.03.2023 в ході обшуку проведеного у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Івушка» за адресою м. Миколаїв, вул. Енергетиків, 2/А було виявлено та вилучено патрони в кількості 56 шт. калібру 5,45 мм, патрони в кількості 37 шт., калібру 9 мм, патрони в кількості 154 шт. які є боєприпасами та самозарядний пістолет калібру 9 м.

У судовому засіданні встановлено, що 10.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

15.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Постановою прокурора від 16.03.2023 року, дані кримінальні провадження було об`єднано в одне провадження №0000318.

16.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000488, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Постановою прокурора від 17.03.2023 року, дане кримінальні провадження було об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0000318.

23.05.2023 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту; незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 , вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме вручено за місцем реєстрації підозрюваного, його матері ОСОБА_10 ..

31.05.2023 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено. Підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді від 02.06.2023 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.06.2023 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.191 КПК України.

20.06.2023 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено.

20.06.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, складене 23.05.2023 року.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжких злочинів, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що підозрюваний не одружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, а отже соціально сталих зв`язків, дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкістьа також фактичні обставини кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також проти громадської безпеки, у вчиненні якихпідозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, а отже соціально сталих зв`язків, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000318 від 10.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

20.06.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, складене 23.05.2023 року.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, за одне з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно дійшов висновку щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Визначаючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, фактичні обставини справи вчинених кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану та дійшов правильного висновку, що застава в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, покладених на неї обов`язків. З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя правильно визначив розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у сумі 214 720 грн., яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: