Провадження №1-кс/522/5257/23
УХВАЛА

18 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділу ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження№0001099 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотанняслідчого слідчого відділу ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження№0001099 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом відділу ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0001099 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 серпня 2023 року, близько 10 год 10 хв, старший оперуповноважений в особливо важливих справах Управління Служби безпеки України в Одеській області капітан ОСОБА_5 (службове посвідчення ОА №001767), разом з іншими працівниками цього ж правоохоронного органу, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 50, біля магазину «Точка», будучи одягненим у цивільну форму одягу, без ідентифікаційних ознак працівника правоохоронного органу, з метою виконання спеціального завдання в умовах режиму секретності, виконував свої службові обов`язки, а саме здійснював оперативно-розшукові заходи, відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

У цей же час, а саме 14 серпня 2023 року, близько 10 год 10 хв, коли ОСОБА_5 , разом з іншими працівниками цього ж правоохоронного органу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перебували за вищевказаною адресою та виконували свої службові обов`язки в умовах режиму секретності, будучи одягненими у цивільну форму одягу, без ідентифікаційних ознак працівника правоохоронного органу, з метою виконання спеціального завдання, відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», повз останніх проходив раніше не знайомий їм чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_9 , який діючи умисно та зухвало, з метою провокування працівника правоохоронного органу на конфлікт, зачепив ліктем ОСОБА_6 та пішов далі.

У свою чергу, ОСОБА_6 продовжуючи виконувати свої службові обов`язки, а саме здійснювати оперативно-розшукові заходи, відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», зробив усне зауваження ОСОБА_9 щодо поведінки останнього, при цьому зі своїх штанів дістав своє службове посвідчення працівника правоохоронного органу ОА №001374 та представився старшим оперуповноваженим на особливо важливих об`єктах Управління Служби безпеки України в Одеській області капітаном ОСОБА_6 , в свою чергу, його колега ОСОБА_5 , також виконуючи свої службові обов`язки, а саме здійснюючи оперативно-розшукові заходи, відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», дістав з кишені своєї сумки своє службове посвідчення працівника правоохоронного органу ОА №001767 та представився старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах Управління Служби безпеки України в Одеській області капітаном ОСОБА_5 та розпочав словесну бесіду із ОСОБА_9 щодо припинення протиправних дій останнім.

Натомість, ОСОБА_9 , не бажаючи виконувати законні вимоги працівника правоохоронного органу, реально усвідомлюючи, що перед ним стоїть працівник правоохоронного органу, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, повернувшись у бік ОСОБА_5 та інших працівників правоохоронного органу, почав різко наближатися до останніх, при цьому виражаючись у їх бік нецензурною лайкою та висловлюючи погрози застосування насильства, підійшов у притул до ОСОБА_5 , на що останній спробував заспокоїти ОСОБА_9 висловлюючи усні слова та прохання припинити протиправні дії та наголошуючи на тому, що він працівник правоохоронного органу та знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків.

Однак, ОСОБА_9 , продовжуючи виражатись нецензурною лайкою у бік ОСОБА_5 та інших правоохоронців, діючи умисно та зухвало, реально знаючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу, не реагуючи на усні зауваження ОСОБА_5 та інших працівників правоохоронного органу, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , наніс останньому удар правою рукою по тім`янній ділянці голови предметом зовні схожим на музичну колонку та у подальшому продовжив вчиняти активні дії, направлені на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, а саме хаотично наносив удари кулаками своїх рук по усьому тілу ОСОБА_5 , відштовхував його, тягнув у різні сторони та намагався уникнути затримання, чим спричинив тілесні ушкодження останньому у вигляді садна правої руки, забій голови та подряпини лівої щоки, тим самим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що протиправні дії ОСОБА_9 були припинені ОСОБА_5 та іншими працівниками правоохоронного органу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які у подальшому передали правопорушника працівникам поліції.

Таким чином, 14.08.2023 р. о 10 год 10 хв., ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено музичну колонку марки «Divoom», в корпусі чорного кольору, на колонці наявне маркування N12107, яка упакована до сейф-пакету НПУ №7077601, який опечатано та скріплено підписами понятих.

Постановою слідчого від 14.08.2023 року вилучене під час затримання ОСОБА_9 майно було визнано речовим доказом у вище вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою забезпечення його збереження.

Слідчий надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.

Власник майна та/або його представник у судове засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом відділу ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0001099 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

14.08.2023 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено музичну колонку марки «Divoom», в корпусі чорного кольору, на колонці наявне маркування N12107, яка упакована до сейф-пакету НПУ №7077601, який опечатано та скріплено підписами понятих.

Постановою слідчого від 14.08.2023 року вилучене під час затримання ОСОБА_9 майно було визнано речовим доказом у вище вказаному кримінальному провадженні.

15.08.2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Поряд з цим, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України - арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження№0001099 від 14.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені речі у кримінальному провадженні №0001099 від 14.08.2023 року під час проведення 14.08.2023 року особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-музичну колонку марки «Divoom», в корпусі чорного кольору, на колонці наявне маркування N12107, яка упакована до сейф-пакету НПУ № 7077601, який опечатано та скріплено підписами понятих.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1