Справа № 307/489/23
Провадження № 1-кп/307/33/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000030, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, розлученого, має одну неповнолітню дитину, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Військовозобов`язаний ОСОБА_5 , який згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 226/19 від 22.09.2022 визнаний придатним до військової служби та підлягає призову на військову службу під час мобілізації, будучи призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 і зарахований в команду № НОМЕР_1 , 23 вересня 2022 року отримав під особистий підпис мобілізаційний припис та повістку про обов`язок прибути о 09.00 год. 23.09.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого призову військовозобов`язаного під час загальної мобілізації, у вказаний час, на призивний пункт умисно, без поважних причин не з`явився.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Пояснив, що представники ІНФОРМАЦІЯ_4 зупинили його на автомобільній дорозі та відвезли одразу для проходження військово-лікарської комісії. За результатами пройденої комісії він був визнаний придатним для проходження військової служби. Наступного дня, о сьомій годині, йому вручили повістку про відправку у Збройні Сили України. Однак він на збірний пункт не з`явився через страх за своє життя. Крім того у нього були сімейні обставини через які він не міг іти служити. Ці обставини існують і на сьогодні тому служити у ЗСУ не бажає. Займається волонтерською діяльністю, доглядає за інвалідом ОСОБА_6 .

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Крім його особистого визнання це стверджується наступними доказами.

З повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.01.2023 в Тячівський РВГУ НП в Закарпатській області убачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст 336 КК України.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 22.09.2022 та довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 226/19 від 22.09.2022 ОСОБА_5 придатний до військової служби.

Витягом з реєстру № 535 стверджено, що 23.09.2022 ОСОБА_5 отримав мобілізаційне розпорядження.

З контрольного талону мобілізаційного розпорядження № 1 вбачається, що ОСОБА_5 одержав мобілізаційне розпорядження о 07-й год. 23.09.2022 року.

Відповідно до повістки ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 був зобов`язаний в 09.00 год. 23.09.2022 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого призову військовозобов`язаного під час загальної мобілізації.

Листами директора департаменту Закарпатської обласної військової адміністрації від 18.01.2023, директора КНП «Тячівська консультативна поліклініка» від 17.01.2023, директора КНП «Тячівська районна лікарня» від 17.01.2023 стверджено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за медичною допомогою не звертався і на лікуванні не перебував.

Листом начальника Тячівського управління соціального захисту населення від 19.01.2023 стверджено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку не перебуває.

Згідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно до вимог ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, в тому числі, проходження військової служби. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Військова служба в Україні організовується з дотриманням конституційної вимоги про відокремлення церкви і релігійних організацій від держави. Одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу, прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України.

Згідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Отже отримавши мобілізаційний припис та повістку, обвинувачений ОСОБА_5 , як військовозобов`язаний, придатний для проходження військової служби був зобов`язаний з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого призову по мобілізації, але умисно ухилився від явки, а отже і від призову на військову службу.

Про свою приналежність до будь-якої релігійної організації, яка сповідує заперечення служби в армії ОСОБА_5 суду не повідомив.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: вину визнав, характеризується позитивно, має одну неповнолітню дитину; обставини, які обтяжують покарання, не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Не дивлячись на наявність пом`якшуючих покарання та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, досудову доповідь, з якої вбачається, що ризик повторного вчинення ним злочину та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній і його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк, суд враховує і тяжкість вчиненого ним злочину, яка посилюється тим, що призов проводиться у період повномасштабної агресії російської федерації проти нашої країни і ухилення від нього (призову) підриває обороноздатність України та може стати негативним прикладом для інших військовозобов`язаних осіб. Тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише за умови призначення йому реальної міри покарання.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не знайшов.

За таких обставин, керуючись стст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ розписку на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідку про проходження ВЛК та контрольний талон мобілізаційного розпорядження на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1