Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1101/23

Номер провадження: 1-кс/511/563/23

25.04.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степове Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, судимість не занята та не погашена, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого старший слідчий зазначив, що 22 квітня 2023 року ОСОБА_5 , більш точного часу встановити не надалось можливим, погодився на прохання невстановленої слідством особи (надалі Особа - 1), в сприянні у незаконному переправленні трьох осіб через лінію державного кордону України поза пунктами пропуску.

Надавши свою згоду на незаконне переправлення осіб через державний кордон, ОСОБА_5 отримав від Особи - 1 вказівки прибути до м. Одеса, де зустріти відповідних чоловіків та в подальшому забезпечити їх прибуття до визначеного Особою - 1 місця та залишити на місцевості впритул до лінії державного кордону України, з метою подальшого незаконного перетину ними державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_5 виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу з Особою - 1 щодо організації незаконного переправлення громадян через лінію державного кордону України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розробив з Особою - 1 спільний план, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, відповідно до якого, він повинен був сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом організації перевезення вищезазначених осіб з м. Одеса до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та доставляти їх до лінії державного кордону України, у зазделегідь визначене Особою - 1 місце.

При цьому, ОСОБА_5 мав отримати від осіб, яких необхідно було переправити через кордон грошову винагороду, яку частково витратити на перевезення осіб та організацію транспорту, а решту залишити собі у якості грошової винагороди за сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Далі, на виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 22 квітня 2023 року приблизно о 14:00 годині зустрівся в м. Одеса із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де у подальшому наказав останньому викликати автомобіль «ТАКСІ» з метою подальшого прибуття вищезазначеними громадянами до визначеного із Особою - 1 місця. Після цього, ОСОБА_5 висунув вимогу останнім надати йому 200 доларів США за організацію їх незаконного переправлення через кордон, які він отримав від ОСОБА_9 у якості грошової винагороди за свої послуги та незаконні дії.

По прибуттю автомобіля «ТАКСІ» ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сіли до відповідного автомобіля, де ОСОБА_5 наказав водієві рухатись до с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України відповідними особами, при цьому під час руху ОСОБА_5 використовував засоби конспірації, надаючи вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рухатись в обхід контрольно - пропускних пунктів, розташованих на центральних шляхах обласного та міжобласного сполучення в пішому порядку, а водію «ТАКСІ» оминати їх одному та очікувати за межами блокпосту.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 скритно намагався забезпечити перевезення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до визначеного місця із Особою-1, біля лінії державного кордону України, та залишити їх у відповідному місці, надавши подальші вказівки з приводу незаконного перетину Державного кордону України.

Однак, перетнути лінію державного кордону України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не змогли через їх виявлення та затримання працівниками Держаної прикордонної служби України.

22 квітня 2023 року ОСОБА_5 було затримано та 23 квітня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом обшуку від 22.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-допитом свідка ОСОБА_9 ;

-допитом свідка ОСОБА_10 .

При цьому, органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, знищити або спотворити сліди кримінального правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на їх думку інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного просив визначити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000278 від 22 квітня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 3 статті 332 КК України за класифікацією відноситься до тяжкого.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують наразі наступні ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, знищити або спотворити сліди кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та одночасно визначення розміру застави.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Встановлено, що підозрюваного в порядоку статті 208 КПК України було затримано 22 квітня 2023 року.

Пункт другий частини п`ятої статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Врахувавши позицію органу досудового розслідування, вік підозрюваної особи, а також те, що останній раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень, та покласти обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування на 60 днів, з моменту затримання, тобто з 22 квітня 2023 року по 20 червня 2023 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 107 360,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; заборонити спілкуватися зі свідками, іншими учасниками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1