Справа № 215/104/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2; 15 ч. 3, 185 ч. 2; 185 ч. 2; 190 ч. 2; 213 ч. 1; 304 ч. 1, 353 ч. 1 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 06.03.2023 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 04.05.2023 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив звільнити його з під варти, або змінити на запобіжний захід особисте зобов`язання, або звільнити по УДО, так як він вважає, що перебуваючи під вартою, він вже відбув покарання за статтями за якими він обвинувачується.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання, попередню ухвалу суду від 06.03.2023 р., вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутація, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, повинно містити в тому числі виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Стороною обвинувачення доведено підстави, що свідчать про наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України.

Тобто, оскільки, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовженні строку його дії, та на які в своєму клопотанні посилається прокурор, не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як він, обвинувачується у тому, що маючи не погашені судимості, повторно, вчинив злочини як середньої тяжкості, так і тяжкий злочин за ст. 304 ч. 1 КК України, за який може бути призначено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, не працює, раніше йому обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, тому він може переховуватися від суду, продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, у справі « Ілійков проти Болгарії » № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що « суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів ».

Наявність вказаних ризиків, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд при продовженні строку його дії, та прокурор у своєму клопотанні, продовжує існувати.

Посилання обвинуваченого як на підставу для відмови прокурору в клопотанні про продовження строку тримання під вратою, та відповідно в тому числі зміни запобіжного заходу на більш м`який, серед яких і особисте зобов`язання, з мотиву, що він нібито відбув покарання, яке може бути призначено за кримінальні правопорушення в яких він обвинувачується, не відповідає дійсності, так як він утримується під вартою з 27.04.2020 р. тобто 3 роки, а максимальне покарання за ч. 1 ст. 304 КК України, передбачається у вигляді позбавлення волі до 7 років.

При цьому, предметом розгляду цього клопотання, як і самого кримінального провадження, не є питання умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України від призначеного покарання за будь-яким раніше постановленим вироком, враховуючи, що за цим провадженням вирок не постановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по 01.07.2023 р..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя: