Номер провадження: 11-сс/813/1298/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000972 від 13 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року було задоволено клопотання слідчої СВ Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України застосований запобіжний захід виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів до 10 вересня 2023 року, без визначення розміру застави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що підозра ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України є необґрунтованою, потерпілий ОСОБА_10 до нього претензій матеріального і морального характеру не має.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, зокрема має постійне місце проживання, працевлаштований, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, має чисельні нагороди, на утриманні у нього знаходяться двоє дітей, він позитивно характеризується та раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного провадження

У судовому засіданні апеляційного суду інший захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він 13 липня 2023 року приблизно о 00 годин 30 хвилин біля парадної № 4 будинку №33 по вул. Івана та Юрія Лип в м. Одесі, наніс один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого, останньому були завдані тяжкі тілесні ушкодження.

13 липня 2023 року о 03:48 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня його було повідомлено про підозру, у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з ЄРДР за № 0000972 від 13.07.2023 року; повідомленням на лінію «102» від 13.07.2023 року №102782121; протоколами огляду місця події від 13.07.2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.07.2023 року; протоколом огляду предметів від 13.07.2023 року; повідомленням про підозру; протоколом допиту потерпілого від 13.07.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд вважає, що матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 .

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до статей 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та існування підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Апеляційний суд враховує, що запобіжний захід не є покаранням за вчинений злочин, а є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, тощо.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних сил України та учасником бойових дій, має постійне місце проживання, сім`ю та двох неповнолітніх дітей.

Крім того слідчий суддя не врахував фактичні обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілий ОСОБА_10 виписався з лікарні та не має до ОСОБА_8 жодних претензій матеріального або морального характеру.

Рішення про застосування до ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою було прийнято слідчим суддею під час дії введеного на території держави воєнного стану відповідно до Указу Президента України.

Апеляційний суд переконаний, що під час воєнного стану ОСОБА_8 безсумнівно буде більш корисним для суспільства та держави, перебуваючи за місцем дислокації його військової частини та проходячи військову службу, на відміну від перебування під вартою у слідчому ізоляторі.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є мінімізованим, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, який являється військовослужбовцем Збройних сил України та в умовах воєнного стану зобов`язаний нести службу, а також приймаючи до уваги відсутність даних про те, що ОСОБА_8 в будь-який спосіб перешкоджав кримінальному провадженню, на даний час відсутня реальна потреба та підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який в даному випадку є занадто суворим та вочевидь недоцільним.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 які вказують на існування міцних важелів соціального стримування підозрюваного, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти сторона обвинувачення та держава Україна в умовах воєнного стану, є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

На переконання апеляційного суду запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови для існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину з її правом на свободу, закріпленим Конституцією України.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-не відлучатись з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за виключенням виконання наказу військового командування;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи та місця проходження військової служби.

Звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк дії ухвали в частині покладених на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язків до 13 вересня 2023 року.

Копію цієї ували направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання; слідчому, прокурору та командиру ВЧ НОМЕР_1 - для відома.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3