Справа № 487/2992/23
Провадження № 1-кс/487/3308/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2023 року старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 17.01.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України, у якому просив застосувати строком на 60 (шістдесят) діб запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що полягає у забороні йому залишати житло цілодобово, за винятком часу дії повітряної тривоги, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, та суду у даному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчинених кримінальних правопорушень, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання зазначив, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлюється наявністю обставин, які свідчать про те, що наявні ризики передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виправдовують його домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просили суд відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 17.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 21.11.2022 № 778 о/с «По особовому складу» ОСОБА_4 призначено на посаду начальника сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області), а наказом начальника ГУНП в Миколаївській області від 07.11.2015 № 3 о/с «По особовому складу» йому присвоєно спеціальне звання капітан поліції.

ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, маючи спеціальне звання «капітан поліції», будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, виконуючи функції представника влади, вчинив кримінальні правопорушення щодо несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованих системах, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства за наступних обставин.

Так, відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про інформацію», до інформації про фізичну особу (персональні дані) належать відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Частиною 2 статті 11 цього Закону передбачено, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

У свою чергу, згідно зі статтею 21 цього Закону, до інформації з обмеженим доступом віднесено, у тому числі, конфіденційну інформацію.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані визначені як відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до частини 2 статті 5 цього Закону, персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

У свою чергу, згідно з частиною 2 статті 11 зазначеного Закону, до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Частиною 6 статті 6 цього Закону встановлено, що не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Окрім цього, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997 № 5-зп, у справі щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» та статті 12 Закону України «Про прокуратуру» (справа К.Г. Устименка), частину четверту статті 23 Закону України «Про інформацію» треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані). Згода на збирання, зберігання, використання і поширення відомостей щодо недієздатної особи надається членом її сім`ї або законним представником. У період збирання інформації про нього кожний дієздатний, члени сім`ї або законні представники недієздатного мають право знати, які відомості і з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються. У період зберігання і поширення персональних даних ці ж особи мають право доступу до такого роду інформації, заперечувати її правильність, повноту тощо.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 № 2-рп/2012, у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України, в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так: інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Враховуючи викладене, інформація щодо адрес місця проживання та контактних номерів телефонів є персональними даними та відноситься до конфіденційної інформації, а також підлягає обмеженню, оскільки це відповідає захисту права вказаних осіб на невтручання в їх особисте і сімейне життя. Розголошення зазначеної інформації може завдати істотної шкоди їх правам та інтересам, зокрема праву на приватність, має високу ймовірність завдання шкоди цим особам, а шкода від оприлюднення зазначеної інформації для вказаних осіб переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно частини 2 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію», обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», до основних обов`язків поліцейського, у тому числі входить: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України «Про Національну поліцію», діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України «Про захист персональних даних», іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про Національну поліцію», поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних»

Окрім цього, відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.

Статтею 11 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», особи, винні в порушенні законодавства про захист інформації в системах, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно пункту 1 розділу ІІ Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІПНП), затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.08.2017 № 676 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за № 1059/30927 (далі Положення), основними завданнями системи ІПНП є: інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України; забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС; забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади; забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Положення, в інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку, порядок формування та використання інформаційних ресурсів системи ІПНП регулюється окремими нормативно-правовими актами із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та інших актів законодавства у сфері захисту персональних даних.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Положення, користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі.

Згідно пункту 4 розділу ІV Положення, ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного цифрового підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.

Окрім цього, відповідно до пункту 5 розділу ІV Положення, користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.

Відповідно до вимог пункту 5.7 розділу V Методичних рекомендацій щодо алгоритму дій користувачів з організації формування Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, затверджених МВС України від 16.01.2014 за № 727/3р, користувачам ІПНП, категорично забороняється використовувати інформацію, отриману з ІПНП, з приватною або будь-якою іншою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків, метою. Користувачі зобов`язані використовувати інформацію ІПНП виключно у рамках чинного законодавства.

Для отримання доступу до ІПНП необхідно заповнити заявку та зобов`язання щодо нерозголошення персональних даних. Працівник, на якого заповнено заявку, ознайомлюється із Положенням про ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженим наказом від 03.08.2017 № 676, законодавством у сфері захисту персональних даних, про що робиться підпис у відповідному розділі в заявці.

Згідно заявки про надання доступу до центрального рівня інформаційного порталу Національної поліції України від 14.01.2019 № 675/51-2019, начальнику сектору інформаційної підтримки Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області (відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області) ОСОБА_4 надано доступ до інформаційних підсистем центрального рівня інформаційного порталу Національної поліції України, у тому числі до рівнів доступу користувача до ІП «АРМ 102», ІП «Єдиний облік», ІП «Особа» УКС ІПНП, ПОШУК Рівня 1, з якою 15.01.2019 під особистий підпис був ознайомлений ОСОБА_4 з визначенням ім`я (логіну) «MKSIT_02», а також ознайомлений з вимогами Положення про ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 № 676 та законодавством у сфері захисту персональних даних.

Окрім цього, ОСОБА_4 отримавши доступ до роботи з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», підписав в той же час зобов`язання щодо нерозголошення персональних даних та зобов`язався не розголошувати дані, які йому буде довірено або які стануть йому відомими під час використання інформаційних ресурсів ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України».

Так, ОСОБА_4 , будучи начальником сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, діючи у порушення вказаного вище законодавства та нормативних документів, які регламентують його діяльність у вказаній сфері, у невстановлені слідством дату та час при невстановлених обставинах дійшов згоди з гр. ОСОБА_7 , який позиціонує себе у розмовах з особами в якості агента-менеджера приватного комерційного ритуального агентства «Ритуал Сервіс», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Театральна, буд. 45-А/1 та діяльність якого пов`язана з організуванням поховань і надання суміжних послуг, про збут останньому, шляхом повідомлення у телефонному режимі конфіденційної інформації з обмеженим доступом з єдиної інформаційної системи МВС України, до яких він має доступ у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а саме про адреси раптово померлих осіб на території м. Миколаєва та засобів зв`язку осіб, які повідомили про даний факт в органи поліції, що є персональними даними та які не підлягають розголошенню.

При цьому, ОСОБА_4 розуміючи, що у зв`язку із займаною ним посадою він має доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», у тому числі до інформації з обмеженим доступом щодо адрес раптово померлих осіб на території м. Миколаєва та засобів зв`язку осіб, які повідомили про це в органи поліції, будучи попередженим про недопустимість розголошення відомостей з вказаної інформаційно-телекомунікаційної системи, та знаючи про можливість його притягнення за такі протиправні дії до кримінальної відповідальності, вирішив вчинювати злочини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення злочинів у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, ОСОБА_4 став збувати за допомогою свого мобільного телефону з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , шляхом здійснення телефонних розмов з ОСОБА_7 за його номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 в період часу з 13.02.2023 по 18.02.2023 останньому конфіденційну інформацію з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» про адреси раптово померлих осіб на території м. Миколаєва та засобів зв`язку осіб, які повідомили про даний факт в органи поліції, яка одночасно є інформацією з обмеженим доступом, зберігається в автоматизованих системах, що створена та захищена відповідно до чинного законодавства, до якої він мав доступ у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків.

Так, 14.02.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи начальником сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету другого поверху відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 42-А, без наявності на це відповідних правових підстав, у порушення вищевказаних нормативних документів, маючи доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», за допомогою виданого йому персонального логіну «MKSIT_02» та паролю необхідного для входу в інформаційний портал, ідентифіковано, через службовий комп`ютер з використанням та ІР адреси НОМЕР_3 увійшов до інформаційного порталу та шляхом відповідного пошуку об 11 год. 00 хв. в підсистемі «АРМ 102» картці № НОМЕР_4 встановив адресу раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції, а саме: АДРЕСА_2 , НОМЕР_5 , у зв`язку з чим в нього виник злочинний умисел на несанкціонований збут раптово виявленої ним зазначеної конфіденційної інформації про особу з обмеженим доступом.

Одержавши 14.02.2023 під час пошуку на монітор службового комп`ютера в електронному вигляді вищезазначену інформацію з обмеженим доступом із ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», створену та захищену відповідно до чинного на момент вчинення кримінального правопорушення законодавства, ОСОБА_4 об 11 год. 00 хв. за допомогою свого мобільного телефону з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 здійснив телефонний виклик на мобільний телефон ОСОБА_7 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , якому в ході телефонної розмови несанкціоновано збув конфіденційну інформацію про особу шляхом її словесного доведення до співрозмовника щодо адреси раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції: «…Никольская восемь дробь один…Никольская восемь дробь один…квартира двадцать…ноль шестьдесят три…сорок два…шестьдесят два…семь-семь-семь….», яка є інформацією з обмеженим доступом, що зберігається в автоматизованій системі ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України».

В подальшому, 16.02.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи начальником сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету другого поверху відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 42-А, без наявності на це відповідних правових підстав, у порушення вищевказаних нормативних документів, маючи доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», за допомогою виданого йому персонального логіну «MKSIT_02» та паролю необхідного для входу в інформаційний портал, ідентифіковано, через службовий комп`ютер з використанням та ІР адреси НОМЕР_3 увійшов до інформаційного порталу та шляхом відповідного пошуку о 08 год. 54 хв. в підсистемі «АРМ 102» картці № НОМЕР_6 встановив адресу раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції, а саме: АДРЕСА_3 , НОМЕР_7 , у зв`язку з чим в нього повторно виник злочинний умисел на несанкціонований збут раптово виявленої ним зазначеної конфіденційної інформації про особу з обмеженим доступом.

Одержавши 16.02.2023 під час пошуку на монітор службового комп`ютера в електронному вигляді вищезазначену інформацію з обмеженим доступом із ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», створену та захищену відповідно до чинного на момент вчинення кримінального правопорушення законодавства, ОСОБА_4 о 08 год. 55 хв. за допомогою свого мобільного телефону з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 здійснив телефонний виклик на мобільний телефон ОСОБА_7 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , якому в ході телефонної розмови повторно несанкціоновано збув конфіденційну інформацію про особу шляхом її словесного доведення до співрозмовника щодо адреси раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції: «…Шоссейная…да это Фрунзе…пятнадцать квартира шестьдесят…ноль девяносто пять… семьдесят два… девяносто… три девятки….», яка є інформацією з обмеженим доступом, що зберігається в автоматизованій системі ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України».

В подальшому, 18.02.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи начальником сектору моніторингу відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету другого поверху відділення поліції № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 12 Повздовжня, 42-А, без наявності на це відповідних правових підстав, у порушення вищевказаних нормативних документів, маючи доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», за допомогою виданого йому персонального логіну «MKSIT_02» та паролю необхідного для входу в інформаційний портал, ідентифіковано, через службовий комп`ютер з використанням та ІР адреси НОМЕР_3 увійшов до інформаційного порталу та шляхом відповідного пошуку о 18 год. 13 хв. в підсистемі «АРМ 102» картці № НОМЕР_8 встановив адресу раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції, а саме: АДРЕСА_4 , +38-, у зв`язку з чим в нього повторно виник злочинний умисел на несанкціонований збут раптово виявленої ним зазначеної конфіденційної інформації про особу з обмеженим доступом.

Одержавши 18.02.2023 під час пошуку на монітор службового комп`ютера в електронному вигляді вищезазначену інформацію з обмеженим доступом із ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», створену та захищену відповідно до чинного на момент вчинення кримінального правопорушення законодавства, ОСОБА_4 о 18 год. 13 хв. за допомогою свого мобільного телефону з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 здійснив телефонний виклик на мобільний телефон ОСОБА_7 з номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , якому в ході телефонної розмови повторно несанкціоновано збув конфіденційну інформацію про особу шляхом її словесного доведення до співрозмовника щодо адреси раптово померлої особи на території м. Миколаєва та засобів зв`язку особи, яка повідомила про даний факт в органи поліції: «Ало, запишите… ОСОБА_8 тринадцать квартира двадцать два…ноль шестьдесят три…пятьсот двадцать пять…ноль пять четырнадцать», яка є інформацією з обмеженим доступом, що зберігається в автоматизованій системі ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України».

01.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України. Зокрема такими є: інформаційний лист ГУНП в Миколаївській області від 18.08.2023 № 1266/05/31-2023; копія заявки про надання поліцейському ОСОБА_4 доступу до центрального рівня інформаційного порталу Національної поліції України від 14.01.2019 № 675/51-2019; копія зобов`язання поліцейського ОСОБА_4 щодо нерозголошення персональних даних відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних»; витяг з наказу начальника ГУНП в Миколаївській області від 21.11.2022 № 778 о/с «По особовому складу»; журнал запитів до ІП «АРМ 102» ІКС ІПНП; витяг електронних карток ІП «АРМ 102» ІКС ІПНП шодо здійснених запитів; протокол від 13.03.2023 № 220/42-14 про результати проведення негласної слідчої дії; висновок експерта від 19.06.2023 № СЕ-19/115-23/8203-ВЗ; протокол від 24.04.2023 № 429/42-14 про результати проведення негласної слідчої; протокол від 13.03.2023 № 219/42-14; протокол від 13.04.2023 № 391/42-14; протокол огляду речей та документів від 24.07.2023 іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-2, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також доведено наявність ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, існування ризиків, передбачених пунктами 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню) прокурором в судовому засіданні не доведено.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його процесуальну поведінку, наявність постійного місця проживання, беручи до уваги, що підозрюваний піклується про матір похилого віку, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, що останній раніше не судимий, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу не є найжорсткішим згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,179,193,194,196,205,206,309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня (за винятком часу дії повітряної тривоги) в межах строку досудового розслідування до 01.11.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, та суду у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчинених кримінальних правопорушень, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1