Справа № 502/979/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2023 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000142 від 05.03.2018 р.

відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2018 р. близько опівночі (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено), ОСОБА_8 достовірно знаючи, що в будинку АДРЕСА_1 , що на правилі спільної власності належить ОСОБА_7 , постійно ніхто не мешкає, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що його дії не будуть поміченими, через пустир, який розташований перед вказаним будинком, зайшов у двір та через незачинені на запірний пристрій центральні двері проник до його приміщень. Перебуваючи в приміщеннях будинку ОСОБА_8 виявив та таємно викрав холодильник марки «Savsung RT37 MV» вартістю 2849,74 гривень та ліжко (диван) і 2 крісла, загальною вартістю 6000 гривень, після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8849,74 гривень.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого (потерпілої ОСОБА_7 ) майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 04.03.2018 р. приблизно о 23:00 ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою знищення чужого майна задля приховання слідів попередньо вчиненого кримінального правопорушення крадіжки, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, через пустир пройшов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 та шляхом ривка рукою відчинив вхідні двері та проник до приміщень будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_8 з ємності, яку він заздалегідь підготував та приніс із собою, почав розливати горючу рідину на основі змінених світлих нафтопродуктів по кімнатам будинку і речах, що знаходились в них, після чого за допомогою заздалегідь підготовлених сірників підпалив речі, які знаходились у будинку та переконавшись у тому, що будинок загорівся, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 будинку потерпілої ОСОБА_7 вогнем були спричинені пошкодження та знищення житлових кімнат, стелі і даху на загальній площі 20 кв.м.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив умисне знищення чужого (потерпілої ОСОБА_7 ) майна шляхом підпалу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

За сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та дав показання про те, що він проходячи повз належний потерпілій будинок, вирішив проникнути до нього з метою виявлення майна, яке можна в подальшому продати. До цього йому, як мешканцю села, матір якого проживає неподалік від будинку потерпілої, було відомо, що в будинку на постійній основі ніхто не проживає та він декілька разів бачив господарів, які лише періодично навідувались до будинку і вивозили з нього якісь речі. Для реалізації свого умислу ОСОБА_8 перейшов на подвір`я будинку через пролом в його огорожі та підійшов до дверей, які не були зачинені на замок. Далі, відкривши двері він пройшов до кімнати будинку, яка розташована зліва від вхідних дверей та у вказаній кімнаті побачив холодильник та меблі, якими вирішив заволодіти. Для цього він пішов до будинку своєї матері, яка проживає на тій же вулиці, де і потерпіла, та взяв з її подвір`я тачку, на якій перевіз до її двору холодильник, а також диван та крісла, які попередньо розібрав за допомогою інструментів, які приніс із собою. В подальшому викрадене майно він продав свідку ОСОБА_10 та скільки отримав за нього грошей, наразі не пам`ятає. Вказані гроші витратив на власні потреби.

Стосовно пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 194 КК України обвинувачений дав показання про те, що підпалу в будинку потерпілої він не вчиняв та був вимушений під тиском оговорити себе та після цього брати участь у слідчому експерименті, де за вказівкою співробітників поліції показував, як ходив по кімнатах будинку потерпілої та здійснював його підпал. Перед цим співробітники поліції його вмовили взяти провину за підпал на себе, пообіцявши, що покарання за вказаний злочин поглине покарання за крадіжку. Під їх тиском, а також після завдання ударів він був змушений спочатку погодитися. Але пізніше, коли в мережі Інтернет ознайомився з положеннями ст. 194 КК України щодо міри покарання, зрозумів, що воно є занадто суворим. Також показав, що саме співробітники поліції сказали йому взяти з дому пляшку із якоюсь рідиною, за допомого якої він нібито здійснив підпал. Сам слідчий експеримент проводився взимку, а оскільки він був у легкому взутті, то дуже замерз і не опирався.

Цивільний позов потерпілої не визнає в повному обсязі.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-Даними з показань потерпілої ОСОБА_7 , згідно яких обвинувачений ОСОБА_8 доводиться їй сусідом, якого вона знає з самого його дитинства. На момент, коли відбулися зазначені в пред`явленому йому обвинуваченні події вона працювала прибиральницею у відділі продажу нерухомості та проживала в м. Києві. 26 лютого 2018 року їй зателефонувала мати та повідомила, що їх будинок, розміщений по АДРЕСА_3 обікрали. З будинку були викрадені різні речі, в тому числі, плита «Веко», комп`ютер, металеві вироби і каструлі, не зазначені в обвинуваченні, м`який куток, ліжко та холодильник. Мати не знала, що робити та попросила її приїхати. 28 лютого 2018 року ОСОБА_7 приїхала та звернулась до поліції з заявою про крадіжку. В поліції повідомили, що не зможуть приїхати у зв`язку з тим, що всі дороги заметені снігом, а ОСОБА_7 боялась сама заходити до будинку після крадіжки і залишилась у матері в АДРЕСА_4 , де вона проживає у племінника. В понеділок 5 березня вони мали виїхати на місце злочину. В ніч з 4 на 5 березня приблизно в проміжок часу між 2-ю та 3-ю годинами на телефон матері зателефонувала її сусідка ОСОБА_11 і повідомила, що їх будинок горить, у зв`язку з чим були викликані пожежники та поліцейські. ОСОБА_7 виїхала з Трудового о 7-ій годині та коли приїхала в с. Василівка, біля її будинку вже знаходились пожежники. Вони намагались відчинити двері будинку та стався вибух в дитячій кімнаті, внаслідок чого в будинку знесло дах. Коли потерпіла потрапила в будинок, то побачила, що всередині все обгоріло та все було облито якоюсь речовиною. В її кімнаті потерпіла знайшла ємність з якимось нафтопродуктом, також був виявлений ліхтарик жовтого кольору, який їй не належить. Меблі також були з плямами нафтопродуктів. Потерпіла ходила по будинку разом з поліцейськими та склала список викрадених речей, після чого поїхала до Києва. Приблизно через місяць їй зателефонував співробітник поліції та повідомив, що вони знайшли м`який куток і холодильник та вона може їх забрати. Наприкінці березня потерпіла приїхала додому з дочкою, та м`який куток і холодильник віддала матері в с. Трудове. Точну дату крадіжки речей вона повідомити не може, оскільки мати приїздила 2 рази на місяць в с. Василівка, щоб перевірити будинок. Останній раз приїздила з перевіркою приблизно за тиждень до крадіжки. Вхідні двері в будинку зачинялись на замок, який матір виявила в розібраному і зламаному стані. На той момент будинок був огороджений парканом та металевими воротами, а зараз знаходиться у занедбаному стані.

-Даними з показань свідка ОСОБА_12 , згідно яких він перебуває на посаді начальника командира відділення 23 ДПРР 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області та виїздив на гасіння пожежі будинку потерпілої. По приїзду свідок побачив, що будинок весь був задимлений та коли вони він увійшов до будинку через вхідні двері то побачив, що осередок запалювання був у кімнаті, яка розміщена справа від входу. Крім цього, їм довелось розбирати ділянку покрівлі для того, щоб загасити стелю, яка також почала горіти внаслідок пожежі в кімнаті. Відповідаючи на питання суду свідок пояснив, що горіння відбувалось лише в кімнатах всередині будинку та слідів горіння зовні будинку виявлено не було.

-Даними з показань свідка ОСОБА_10 про те, що обвинуваченого ОСОБА_8 він знає зі шкільних років, оскільки вони разом навчались в одній школі у паралельних класах. Приблизно 3 роки тому ОСОБА_8 запропонував свідкові придбати у нього холодильник та м`які меблі, пояснивши, що йому потрібні гроші. Свідок спочатку вирішив порадитись із дружиною, після чого придбав у ОСОБА_13 вказані речі за суму приблизно 1000 гривень. Свідкові було відомо, що обвинувачений виїздив раніше на заробітки до Російської Федерації, тому не міг подумати, що придбані у нього речі можуть бути краденими.

-Даними з показань свідка ОСОБА_14 про те, що він проживає в с. Василівка та одного разу о 3-ій годині ночі до нього прийшла сусідка ОСОБА_15 і повідомила, що горить будинок сусідів зсередини. Після цього вони викликали поліцію та пожежну служу. Свідкові відомо, що в будинку ніхто не проживав та власницю будинку він бачив десь раз на рік. Чи були в будинку розбиті вікна, свідок не пам`ятає. Після виклику пожежників до їх приїзду свідок в будинок не заходив та коли вони приїхали він не став чекати, поки пожежу загасять та пішов до себе додому.

-Даними з показань свідка ОСОБА_16 про те, що вона доводиться сусідкою обвинуваченому та пам`ятає, що близько 5-ти років тому о 3-ій годині вона побачила дим і вогонь від сусіднього будинку потерпілої. Вона викликала пожежників та розбудила сусіда, який живе навпроти. Коли приїхали пожежники, то довго гасили вказану пожежу. А вона в цей час стояла на вулиці та в будинок не заходила. Також свідок була запрошена понятою для проведення слідчої дії з обвинуваченим, який добровільно без тиску співробітників поліції показував, як він рідиною, що була в пляшці, поливав стіни. Свідок пам`ятає, що бачила в будинку килим зі смугами чорної рідини та чорні стіни. Після закінчення слідчої дії вона підписала відповідний протокол.

-Даними з показань свідка ОСОБА_17 про те, що вона проживає в АДРЕСА_1 та разом з ОСОБА_18 була запрошена співробітниками поліції в якості понятої при проведенні слідчих дій з обвинуваченим ОСОБА_8 , який доводиться їй сусідом. До цього вона вбачила, як горів будинок потерпілої. Свідок пам`ятає, що коли вони стояли біля воріт будинку потерпілої, обвинувачений розповідав, що вчинив крадіжку та для того, щоб приховати її сліди вчинив пожежу. ОСОБА_8 показував, як він зайшов з вулиці, де відсутня частина паркану та через задні двері, які знаходяться в тій частині будинку, що розміщена ближче до городу, зайшов у приміщення та показував, як поливав із пляшки речовиною яка складається з продуктів нафтопереробки, кімнати в будинку. В кімнатах будинку були видимі сліди горіння від цієї речовини. Зі слів обвинуваченого, він це робив сам. Відповідаючи на питання захисника свідок показав, що обвинувачений поетапно все розказав і показав, після чого був підписаний протокол проведення слідчого експерименту.

-Даними з показань свідка ОСОБА_19 про те, що він знайомий з обвинуваченим та потерпілою у зв`язку з проведенням в якості слідчого досудового розслідування кримінального провадження за фактом крадіжки і підпалу будинку потерпілої. Отримавши на лінію «102» повідомлення за даним фактом, слідчий у складі слідчо-оперативної групи виїхав до с. Василівка, а коли прибув на місце події, там вже була присутня потерпіла. Місцем події був приватний будинок, у якому сталася пожежа. На час прибуття слідчо-оперативної групи вона вже була ліквідована та коли вони зайшли до будинку, то побачили, що стіни і деякі меблі були обвуглені, а дах обвалився. В двох чи трьох кімнатах свідок зафіксував сліди розлиття паливно-мастильних матеріалів, які були в декількох місцях кожної кімнати, зокрема, в одній з кімнат цією рідиною був облитий килим. Під час огляду місця події було вилучено фрагмент відповідного килима зі слідами такої рідини. В подальшому ОСОБА_8 добровільно видав одяг, у який він був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення та від якого відчувався запах диму і паливно-мастильних матеріалів. В подальшому ОСОБА_8 було запропоновано взяти участь у слідчому експерименті, на що він погодився та добровільно за присутності понятих показав на місці, яким чином він потрапив у будинок; при цьому чітко орієнтувався у будинку та показував все без вагань. Відповідаючи на питання захисника свідок повідомив, що під час проведення слідчого експерименту була холодна погода, зокрема, ще на землі лежав сніг. Після прибуття на місце події оперативним співробітниками поліції здійснювався дворовий обхід з метою опитування осіб, які мали відомості про подію.

- Даними з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно яких ОСОБА_7 звернулась 05.03.2018 р. з відповідною заявою, в якій просила вжити заходів до невідомої особи, яка в нічний час проникла в належний їй будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_3 , в якому ніхто не живе та підпалила його /Т. 1, а.к.п. 203-204/.

- Даними з протоколу огляду місця події, складеного слідчим за наслідками проведеного 05.03.2018 р. огляду будинку АДРЕСА_3 , в ході проведення якого в кімнатах будинку на стінах, дверях та меблях було зафіксовано наявність слідів речовини та слідів диму на стінах /Т. 1, а.к.п. 205-211/.

- Даними з акту про пожежу від 05.03.2018 р., згідно яких причиною пожежі в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , стало занесення джерела запалювання ззовні невстановленою особою /Т. 1, а.к.п.213/.

- Даними зі звіту про причину виникнення пожежі, затвердженого 06.04.2018 р. начальником Кілійського міжрайонного сектору ГУ ДСДНС України в Одеській області, згідно яких: найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , є занесення джерела запалювання ззовні невстановленою особою. У звіті зафіксовані дані зі слів працівників ДПРЧ-23 про те, що по прибуттю на місце виклику ними було встановлено, що у кімнатах житлового будинку спостерігаються декілька осередків виникнення пожежі, які не в пов`язані між собою /Т. 1, а.к.п. 214-215/.

- Даними з рапорту т.в.о. начальника караулу 23 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області ОСОБА_12 , згідно яких внаслідок пожежі 05.03.2018 р. вогнем знищено дах та стелю будинку в АДРЕСА_3 на загальній площі 20 кв.м. /Т. 1, а.к.п. 216/.

- Даними з заяви потерпілої ОСОБА_7 від 05.03.2018 р., згідно яких збиток за фактом пожежі в будинку за адресою: АДРЕСА_3 орієнтовно склав 150 000 гривень /Т. 1, а.к.п. 217-220/.

- Даними з протоколу добровільної видачі 06.03.2018 р. ОСОБА_8 чобіт чорного кольору 43 розміру та пляшки ємністю 0,5 л з рідиною темного кольору /Т. 1, а.к.п. 221/.

- Даними з протоколу від 06.03.2018 р. огляду предмету чоловічих чобіт чорного кольору з плямами невідомої речовини /Т. 1, а.к.п. 223/.

- Даними з протоколу добровільної видачі від 06.03.2018 р., згідно яких ОСОБА_8 добровільно видав джинси синього кольору, спортивну кофту чорного кольору, куртку чорного кольору та шапку чорного кольору, в яких він знаходився в останніх числах лютого та з його слів у цьому одязі він здійснив підпал будинку за адресою: АДРЕСА_3 /Т. 1, а.к.п. 225/.

- Даними з протоколу огляду від 06.03.2018 р. добровільно виданих ОСОБА_8 джинсів, куртки, кофти та шапки /Т, 1, а.к.п. 226/.

- Даними з висновку експерта № 706-Х складеного 28.03.2018 р. за наслідками проведення судової експертизи дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, згідно яких: «В представленому на експертне дослідження фрагменті тканини із різким запахом, виявлено вуглеводні, структурно-груповий склад яких характерний для змінених світлих нафтопродуктів (бензин, гас, дизельне пальне)» /Т. 1, а.к.п. 230-235/.

- Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 24.03.2023 р. за наслідками проведення відповідної слідчої дії, в ході якої підозрюваний ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 розповів та в подальшому наглядно продемонстрував як 04.03.2023 р. приблизно о 23:00 він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де через пустир зайшов у двір будинку, після чого рукою відкрив вхідні двері та дістав пластикову пляшку, яку він заздалегідь підготував ємністю 1,5 л з мастилом, яку він почав розбризкувати по всім кімнатам будинку; далі він дістав сірники та підпалив килим, після чого вийшов з будинку та переконавшись, що будинок почав задимлюватись, з місця події зник /Т. 1, а.к.п. 237-244/.

- Даними з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.03.2018 р., згідно яких ОСОБА_7 просила співробітників поліції прийняти заходів до невідомих осіб, які в період з 12.02.18 по 26.02.18 скоїли крадіжку майна її матері ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_5 . 1, а.к.п. 245/.

- Даним з інструкції для користувача холодильника марки «Samsung» моделі RT37 MV /Т. 1, а.к.п. 250/.

- Даними з довідки-вартості, виданої 21.03.2018 р. за № 16 ВК «Центр», згідно яких ринкова вартість м`якого дивану в комплекті з двома кріслами станом на 26.02.2018 складає 6000 гривень /Т. 2, а.к.п. 3/.

- Даними з протоколу добровільної видачі 10.03.2018 р. ОСОБА_10 холодильника марки «Samsung» білого кольору та комплекту м`якого кутка, а саме: двох крісел та одного дивану зелено-жовтого кольору /Т. 2, а.к.п. 4-5/.

- Даними з протоколу огляду предмету від 10.03.2018 р. холодильника марки «Samsung» білого кольору /Т. 2, а.к.п. 6-9/.

- Даними з протоколу огляду предмету від 10.03.2018 р. 2 крісел та дивану в розібраному стані /Т. 2, а.к.п. 11/.

- Даним з розписки ОСОБА_7 про отримання від співробітників поліції холодильника марки «Samsung» та м`якого кутка /Т. 2, а.к.п. 13/.

- Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 24.03.2023 р. за наслідками проведення відповідної слідчої дії, в ході якої підозрюваний ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_17 розповів та в подальшому наглядно продемонстрував як 24.02.2018 р. о 00:00 він через пустир зайшов у двір будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені вхідні двері проник в будинок, в одній з кімнат якого виявив холодильник та м`який куток, який розібрав, після чого все вищевказане виніс на вулицю та перевіз на тачці до воріт своїх батьків /Т. 2, а.к.п. 14-20/.

- Даними з висновку експерта № СЕ-19/116-20/26667-ТВ, складеного 28.01.2021 р. за наслідками проведення судової товарознавчої експертизи, згідно якого: «Ринкова вартість досліджуваного холодильника марки «Samsung RT37 MV» за цінами вторинного ринку України станом на 04.03.2018 могла становити 2849,74 грн /Т. 2, а.к.п. 73-76/.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як зазначено в ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Оцінюючи наведені у мотивувальній частині вироку докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вони у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень та їх достатність для ухвалення обвинувального вироку.

Так незважаючи на те, що в ході судового розгляду обвинувачений заперечив свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України посилаючись на те, що він був вимушений під тиском оговорити себе та після цього брати участь у слідчому експерименті, де за вказівкою співробітників поліції показував, як ходив по кімнатах будинку потерпілої та здійснював його підпал, в ході судового розгляду стороною захисту не надано жодного доказу щодо того, що при слідчому експерименті на обвинуваченого здійснювався будь-ким тиск, висловлювались погрози або давались вказівки, що саме відтворювати на місці події. Навпаки, допитані в суді в якості свідків поняті, які були присутніми під час проведення відповідного слідчого експерименту показали, що обвинувачений самостійно все розповідав та показував на місці проведення слідчого експерименту, пояснивши, що вчинив підпал з метою приховання крадіжки. Крім того, обвинувачений до правоохоронних органів як до моменту свого допиту в ході судового розгляду, так і до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення даного вироку, зі скаргами на погане поводження під час досудового розслідування даного кримінального провадження не звертався. З огляду на відсутність яких-небудь доказів стосовно поганого поводження з обвинуваченим, суд не може встановити поза розумним сумнівом той факт, що він брав участь у слідчому експерименті під тиском. Він надав згоду на участь у слідчому експерименті та не скористався своїм правом на відмову від участі у ньому. При цьому участь захисника у даній слідчий дії, так і у кримінальному провадженні в цілому, не є обов`язковою. Тобто незалучення обвинуваченим захисника на час проведення відповідної слідчої дії не може свідчити про те, що його права якимось чином були обмежені.

Отже, його позиція щодо невизнання своєї вини за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України розцінюється судом як обрана під час судового розгляду стратегія захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Показання допитаного в ході судового розгляду в якості свідка за клопотанням сторони захисту дружини обвинуваченого ОСОБА_22 , згідно яких 3 чи можливо 4 березня 2018 року вони святкували день народження у племінника, після чого близько опівночі прийшли додому та лягли спати, і її чоловік нікуди не виходив, не спростовують факту, що у обвинуваченого була можливість в нічний час відлучитись з будинку та приникнути до будинку потерпілої, що був розмішений неподалік для того, щоб вчинити його підпал зсередини.

Крім того, незважаючи на те, що стороною обвинувачення розмір спричиненої підпалом шкоди визначено у 150 000 гривень згідно акту про пожежу та заяви потерпілої за фактом пожежі, що не може бути належним доказом розміру матеріальної шкоди в розумінні ст. 85 КПК України у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення не виконала обов`язок покладений на нею п. 3 ч. 1 ст. 91 та ст. 92 КПК України, у зв`язку з чим суд позбавлений у вироку встановити розмір такої шкоди, на переконання суду вказана обставина не свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у діях обвинуваченого, оскільки при кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення.

Щодо висновку експерта стосовно того, що фрагмент тканини, вилученої після пожежі з будинку потерпілої містить вуглеводні, структурно-груповий склад яких характерний для змінених світлих нафтопродуктів, а видана обвинуваченим пляшка містила нафтову оливу, суд вважає, що ця обставина не спростовує вищенаведених висновків, оскільки потерпіла в ході допиту показала, що на місці пожежі вона виявила каністру (ємність), яка їй не належить, а вказана пляшка була добровільно видана саме обвинуваченим до проведення з ним вищезазначеного слідчого експерименту, а не вилучена з його житла в ході огляду чи обшуку, що не виключає таку мету її видачі, як намагання заплутати слідство з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дані довідки вартості холодильника від 20.03.2018 р б/н, згідно яких станом на 26.02.2018 р. його вартість становить 4000 гривень, спростовується висновком експерта, а тому не покладені в основу обвинувального вироку судом.

Визначена па підставі довідки-вартості від 21.03.2018 р. № 16 ринкова вартість дивану в комплекті з двома кріслами не ставиться під сумнів стороною захисту, тому суд взяв до уваги вказаний доказ при визначенні вартості відповідного майна.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:

Відсутність обставин, які обтяжують та які пом`якшують покарання.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що він вважається таким, що не має судимості, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також критичне ставлення обвинуваченого до вчиненої ним крадіжки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що для перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі ближче до середньої межі відповідного виду покарання, визначеного санкціями ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України з застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглиненням менш суворого призначеного судом покарання більш суворим призначеним покаранням.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, який потребує лікування у зв`язку з захворюванням на «хворобу Крона», з урахуванням позиції потерпілої, яка під час допиту в суді віднесла вирішення питання покарання обвинуваченого на розсуд суду, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку з чим приймає рішення про його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої суд вирішує відповідно но наступних положень законодавства.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає: - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як зазначено в ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

До початку судового розгляду потерпілою було заявлено позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого по 400 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди відповідно.

В подальшому розмір позовних вимог було збільшено за заявою потерпілої з 800 000 гривень до 1 000 000 гривень /Т. 1, а.к.п. 197/.

Право на збільшення розміру позовних вимог позивачем згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України обмежено стадією підготовчого судового засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки заява про збільшення позовних вимог подана після закінчення підготовчого провадження, цивільний позов слід розглянути відповідно до розміру первісних позовних вимог, тобто 800 000 гривень.

Стосовно вимог про стягнення відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суд виходить з того, що викрадені обвинуваченим холодильник та м`який куток було повернуто потерпілій, отже, шкоду, спричинену потерпілій їх викраденням, відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Стосовно вимог про відшкодування матеріальної шкоди в іншій частині суд виходить з того, що факт завдання шкоди внаслідок підпалу житла потерпілої беззаперечно встановлений, проте потерпілою, так само як і стороною обвинувачення, не надано жодного належного та допустимого доказу щодо розміру спричинених внаслідок підпалу матеріальних збитків.

Цивільний позов, як і саме обвинувачення ґрунтується виключно на самостійно визначеному потерпілою розмірі збитків завданих пожежею, який складає 150 000 гривень згідно обвинувального акту та 400 000 гривень згідно цивільного позову.

Враховуючи, що обов`язок доведення не тільки факту спричинення шкоди, а і її розміру покладений на цивільного позивача в силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого відшкодування спричиненої ним матеріальної шкоди є недоведеним, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що умисними протиправними злочинними діями обвинуваченого потерпіла була фактично позбавлена можливості проживати у належному їй на праві спільної власності житлі, що беззаперечно вимагало та вимагатиме від неї докласти значних зусиль для організації свого життя через вимушені зміни, вона пережила душевні страждання у зв`язку з пошкодженням її майна, особливим видом якого є житло особи, що не могло не позначитись на її психічному та фізичному стані у бік погіршення, наслідки чого, безсумнівно, можуть бути довготривалими та непередбачуваними, у зв`язку з чим суд вважає, що виходячи з вимог розумності і справедливості достатньою сумою для компенсації моральних страждань потерпілої як співвласника майна, знищеного внаслідок вчинення злочину обвинуваченим, є сума в 300 000 гривень, яку суд присуджує до стягнення.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України мають бути покладені на обвинуваченого.

Строк дії запобіжного у виді домашнього арешту, застосований до обвинуваченого в ході судового розгляду, сплинув.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 194 КК України 5 років позбавлення волі.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого основного призначеного покарання більш суворим основним покаранням, призначеним за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він на протязі 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк затримання з 29.10.2019 р. по 30.10.2019 р. /Т. 1, а.к.п. 147-148, 153-156/.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , 300 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази:

-чоботи чорного кольору /Т. 1, а.к.п. 224,/ джинси синього кольору, спортивну кофту чорного кольору, куртку чорного кольору та чорну шапку /Т. 1, а.к.п. 227/ вважати повернутими ОСОБА_8 , як власнику;

-холодильник марки «SAMSUNG», 2 крісла та диван /Т.2, а.к.п. 12/ вважати повернутими ОСОБА_7 , як власнику.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - на користь держави 7027,6 гривень витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1