1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5121/23 1-кс/335/2029/2023
08 серпня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту, неодруженого, раніше несудимого, військовослужбовця, працюючого на посаді стрільця-санітара в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
04.08.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , про продовження на тридцять днів строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, пославшись на факти і норми права, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення по суті клопотання, однак зазначив, що не заперечує проти продовження строку тримання під вартою.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_9 , зазначив, що пов`язаний думкою підзахисного, і тому при вирішенні клопотання по суті покладається на розсуд суду.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як свідчать матеріали клопотання, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що 11 червня 2023 року, близько 10 годин 30 хвилин, військовослужбовець Збройних сил України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді стрілець санітар військової частини НОМЕР_1 , знаходячись в лісосмузі поблизу с. Васинівка, Пологівського району, Запорізької області, маючи умисел на умисне вбивство, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин з військовослужбовцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив позбавити життя останнього.
Реалізуючи свій намір, направлений на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_5 з наявної в нього автоматичної зброї, а саме автомату АК-74, калібру 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 , знаходячись в лісосмузі поблизу с.Васинівка, Пологівського району, Запорізької області, 11 червня 2023 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, здійснив два постріли у ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді вогнепального наскрізного поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину з множинними перфорація тонкої кишки, сліпої кишки, висхідного відділу ободової кишки та частин поперечного відділу ободової кишки, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілого, однак з причин, які не залежали від його волі, смерть потерпілого не настала, через те, що ОСОБА_10 була надана невідкладна медична допомога та останній госпіталізований до лікарні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
1) Протокол огляду місця події від 11.06.2023 року за адресою: Запорізька область, Пологівський район, с.Васинівка, в ході якого була оглянута ділянка лісосмуги, де виявлено та вилучено предмет схожий на гільзу, предмет схожий на АК 74 № НОМЕР_2 , з магазином та 28 предметів схожих на набої.
2) Протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 11.06.2023, при проведенні особистого обшуку затриманого вилучено його носимі речі.
3) Допит в якості свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній пояснив, що він являється командиром підрозділу в/ч НОМЕР_1 . 11.06.2023 року, в ранковий час він перебував на нараді, при цьому йому повідомили, що в місці дислокації військовослужбовець ОСОБА_12 вистрелив з автомата в військовослужбовця ОСОБА_10 . Прибувши на місце, в ході розмови з ОСОБА_13 , останній пояснив, що ОСОБА_14 до нього систематично словесно знущався, та жартував з нього і він не витримав, та вистрелив в нього двічі, а потім кинув автомат на землю.
4) Допит в якості свідка ОСОБА_15 , в ході якого останній пояснив, що працює на посаді командира 3 відділення в/ч НОМЕР_1 . 11.06.2023 року, він перебував на місці дислокації поблизу с.Васинівка Пологівського району, в лісосмузі. Близько 10:20 годин він знаходився в наметі відпочивав, поряд з ним лежав військовослужбовець ОСОБА_16 , який тримав та дивися в телефон. В цей момент до нього підійшов військовослужбовець ОСОБА_17 і здійснив два пострілу йому в область живота. Після чого кинув на землю автомат, та його зв`язали. При цьому ОСОБА_18 пояснив, що все трапилось на грунті сварок, так як ОСОБА_19 постійно жартував та чіплявся до ОСОБА_20 і він не витримав.
5) Допит в якості свідка ОСОБА_21 , який показав, що працює на посаді кулеметника в/ч НОМЕР_1 . 11.06.2023 року, близько 08:30 годин, він помітив як ОСОБА_18 з автоматом йшов до ОСОБА_22 , який сидів з телефоном під деревом. При цьому ОСОБА_18 «передьоргнув» затвор і коли ОСОБА_19 піднявся то ОСОБА_20 , сказав «Ну що?» і здійснив два постріли. Після чого, ОСОБА_18 кинув автомат, підняв руки та сказав «Я всьо». Між ОСОБА_18 та ОСОБА_10 були словесні перепалки. Напередодні в них була сварка, щоб ОСОБА_18 забирав речі з його БМП, на що Ростислав говорив, щоб ОСОБА_19 «не додовбувався» до нього.
6) Висновок експерта №КСЕ-19/108-23/9028-ФХВР від 19.06.2023 року, згідно якого в каналі ствола наданого на дослідження предмету схожого на автомат з маркуванням « НОМЕР_3 » виявлено дифеніламін, який використовується як стабілізатор нітроцелюлоз них порохів.
7) Висновок експерта №КСЕ -19/108-23/9028-БЛ від 03.07.2023 року, згідно якого наданий на дослідження 1 предмет, схожий на гільзу є стріляною гільзою бойового, проміжного патрону калібру 5,45Х39 мм, зразка 1974 року. Стріляна гільза є складовою частиною патрона, а складові частини патронів до боєприпасів не відносяться та до стрільби не придатні. На наданій на дослідження гільзі наявні сліди від зброї з якої вона була стріляна та які придатні для ідентифікації. Надана на дослідження гільза стріляна з наданого на дослідження автомату «АК-74», калібру 5,45Х39 мм, заводського номеру НОМЕР_2 .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
З урахуванням особи підозрюванного, зокрема того, що він є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого на заподіяння смерті іншій людині, обґрунтованими є й доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюванного найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органу досудового слідства або суду та впливати на потерпілих та свідків.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчому судді не було надано доказів на підтвердження того, ризики, покладені в основу рішення слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, припинили існування або зменшився ступінь їх небезпеки.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
Красномовним для слідчого судді також є і той факт, що підозрюваний не заперечував проти того, щоб залишитись під вартою.
На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстави для визначення розміру застави як умови звільнення підозрюваного з-під варти.
При вирішенні питання про тривалість продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, до постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 07.08.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений на один місяць, тобто до 12.09.2023. Відтак, продовження строку запобіжного заходу на тридцять днів не буде перевищувати строку досудового розслідування.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тридцять днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без права звільнення під заставу.
Строк тримання під вартою обчислювати з 08.08.2023 і по 06.09.2023.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 00 хв. 10.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1