Справа №591/5739/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/145/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/5739/22 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2023 щодо накладення арешту на майно,

установила:

У поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, оскільки клопотання про арешт майна третьої особи подано слідчим, а не прокурором, до клопотання не додано жодного доказу, що вилучений телефон має відношення до події кримінального правопорушення.

20.12.2022 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням погодженим із прокурором Сумської обласної прокуратури звернувся ст. слідчий з ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження за фактом протиправних дій групи осіб, які здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон за грошову винагороду, а також незаконно зберігають та збувають вогнепальну зброю та боєприпаси.

16.08.2022 відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000095 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК, а 19.12.2022 проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 в кв. АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Redmi М1903С3ЕG іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , із сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які 19.12.2022 визнані речовими доказами.

Зважаючи, що вилучені під час обшуку речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, то слідчий просив накласти на них арешт.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2022 клопотання слідчого задоволене і накладено арешт на майно. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, та існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_8 і представника власника майна ОСОБА_6 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутності учасників кримінального провадження, що не суперечить вимогам КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 3 цієї статті у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-3, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Розглянувши та задовольнивши клопотання слідчого про арешт вилученого майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність такого арешту, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, та існує необхідність збереження цього майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

Однак такі висновки судді суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суперечать вимогам кримінального процесуального закону та належним чином не умотивовані.

Так, 16.08.2022 до ЄРДР за № 0000095 за фактом протиправних дій групи осіб, які здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон за грошову винагороду, а також незаконно зберігають та збувають вогнепальну зброю і боєприпаси були внесені відомості про кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК, досудове розслідування у яких здійснює СУ ГУНП в Сумській області.

19.12.2022 за місцем мешкання ОСОБА_7 в кв. АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Redmi М1903С3ЕG іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , із сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , які 19.12.2022 визнані речовими доказами.

20.12.2022 слідчий СУ ГУНП у Сумській області звернувся до Зарічного районного суду м. Суми із погодженим з прокурором клопотанням про арешт вилученого в ході обшуку майна.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Належною правовою процедурою, про яку йдеться мова є ч. 1 ст. 64-2 КПК, згідно якої третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична особа, а згідно ч. 2 цієї статті третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК (ч. 1 ст. 16 КПК), а згідно ч. 1, 6 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з огляду на вказані вище норми кримінального процесуального закону, враховуючи також положення п. 16-1, 25 ч. 1 ст. 3, 7-9 КПК, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), клопотання про арешт майна третьої особи має бути складене та подане до суду виключно прокурором у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 немає процесуального статусу підозрюваного (ч. 1 ст. 42 КПК), відомості щодо нього до ЄРДР не внесені (ст. 214 КПК), будь-яких об`єктивних даних, які б пов`язували останнього з кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК, або іншим чином вказували на його причетність до подій цих правопорушень, ні клопотання слідчого, ні додані до нього матеріали кримінального провадження не містять, а тому особа і її майно, на переконання колегії суддів, вважаються непричетними до вчинення кримінальних правопорушень, про які йдеться мова, так як ОСОБА_7 не зобов`язаний доводити свою невинуватість і усі сумніви щодо особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення слідчого судді через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2022 щодо накладення арешту на майно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити ст. слідчому з ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 у задоволенні його клопотання про арешт майна, вилученого 19.12.2022 під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефону Redmi М1903С3ЕG іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 із сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4