Провадження №1-кп/447/107/23
Справа №447/2723/22
У Х В А Л А

щодо продовження строку запобіжного заходу

20.04.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000335, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 29.10.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

11.04.2023 прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання наведено наступне.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами оглядів місця події, показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , показаннями потерпілого ОСОБА_5 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом обшуку затриманої особи, протоколами огляду речей, висновками експертів та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

27.09.2022 у межах вказаного кримінального провадження слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_10 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.11.2022.

Ухвалами Миколаївського районного суду Львівської області від 24.11.2022 та 16.01.2023 та 28.02.2023 вказаний застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід було продовжено.

Прокурор просить продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покликаючись, зокрема, на те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років. ОСОБА_3 ніде не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається, на утриманні будь-яких осіб не має, у такого відсутні стійкі соціальні зв`язки. Крім того, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за майнові злочини, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 29.10.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став і продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. 23.09.2022 обвинувачений був звільнений з місць позбавлення волі, а тому будучи раніше судимим, усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, у його поведінці вбачається схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а перебуваючи на волі такий може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, прокурором долучено копію обвинувального акту у кримніальному провадженні №0001960 від 02.12.2022, яке скеровано до Галицького районного суду м. Львова відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 190 КК України, про обвинувачення такого у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Прокурор вказав на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак, ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 04.04.2022 та в ухвалах суду від 24.11.2022, 16.01.2023 та 28.02.2023 не зменшились та не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо продовження застосування до нього вказаного запобіжного заходу, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що доводи прокурора не заслуговують на увагу, є припущеннями. Крім цього, покликався на поганий стан здоров`я обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження судом не допускається вирішення тих питань, які повинні вирішуватися під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у ході судового засідання довів наявність обґрунтованої підозри, а також те, що ризики, визнані доведеними ухвалою слідчого судді від 27.09.2022 не зменшилися та не перестали існувати.

Суд враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочини, які інкримінуються обвинуваченому не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, однак, згідно усталеної практики ЄСПЛ, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес. Враховуючи вищенаведене та дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень є вагомими, тяжкість покарання, що йому загрожує, доведеність наявності обґрунтованої підозри, а також те, що ризики, визнані доведеними ухвалою слідчого судді від 27.09.2022 не перестали існувати, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, суд приходить висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування обвинуваченого під вартою буде виправданим за вказаних умов, зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеними, та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності й не буде свавільним.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення статті 182 КПК України, дані про особу обвинуваченого, а також обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, суд приходить висновку про можливість визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 182, 183, 184, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.06.2023.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_11 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1