Справа № 298/1026/23
Номер провадження 1-кп/298/117/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, громадянина України, раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, встановлено що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 13.10.2022 за №746-ос майстер-сержант ОСОБА_6 призначений на посаду помічника начальника відділу прикордонної служби з логістики - начальника відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В). Наказом від 26.11.2022 за №292-ос ОСОБА_6 допущено до самостійного несення служби в прикордонних нарядах на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.

Отже, ОСОБА_6 , будучи інспектором прикордонної служби вищої категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, здійснення прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, забезпечення дотримання режиму державного кордону України, прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району.

Відділення або група інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час, здійснює прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, виявляє та припиняє правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.05.2023 ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що йому заборонений виїзд за кордон під час дії воєнного стану на території України, виявив намір вибути з України до Словацької республіки шляхом незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, а як спосіб досягнення вказаного наміру вирішив надати неправомірну вигоду працівнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Для вказаних цілей ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах часі та місці, але не пізніше 22.05.2023, з метою вибуття за межі України, висловив прохання про допомогу своєму знайомому ОСОБА_7 , який вже тривалий час проживає в США, нащо останній надав йому контактний номер телефону помічника начальника відділу, прикордонної служби з логістики - начальника відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_6 , сказавши при цьому, що останній являється працівником прикордонної служби, та можливо зможе йому допомогти.

22.05.2023 приблизно о 14 годині ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 , та в ході розмови повідомив останньому, що має наміри вибути за кордон та попросив про зустріч, щодо обговорення питання можливості його потрапляння до Словацької республіки поза пунктами пропуску, при цьому в ході розмови озвучив ОСОБА_6 пропозицію надання неправомірної вигоду за таке сприяння.

Проте ОСОБА_6 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , повідомив рапортом свого безпосереднього керівника, який в свою чергу звернувся із повідомленням до правоохоронних органів про вчинюваний злочин та у подальшому ОСОБА_6 діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 та невстановленої особи.

Надалі, 24.05.2023 о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу ресторану «Міраж», розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Мукачівська, достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в силу займаної посади здійснює охорону на даній ділянці державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висловив останньому пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 євро(що в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ становило 78480,00 грн.), за невиконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків щодо охорони державного кордону, а також сприянні, останнім завдяки службовому становищу, у безперешкодному перетині ним державного кордону України поза пунктом пропуску.

В подальшому, 25.05.2023 о 14 годині 40 годині ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу лінії державного кордону України, розташованої на території Ужанського національного природного парку, що за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Стужиця, вулиця Головна, 310, (координати 40*0240.8N 22*3453.5Е) достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 2000 євро (що в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ становило 78480,00 грн.) за невиконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків щодо охорони державного кордону, а також сприяння, завдяки службовому становищу, безперешкодному перетині лінії державного кордону України поза пунктом пропуску, однак одразу був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів, що мало місце о 14 годині 40 хвилин 25.05.2023.

Дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 28 червня 2023 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду, яка укладена між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонального регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості від 28 червня 2023 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій обвинуваченого ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_5 , свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.369 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченіст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.

Згідно ч.1, ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та підозрюваного, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначені санкцією ч.1 ст.369КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Судом установлено, що з моменту звільнення із-під варти та на день ухвалення вироку, тобто в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_5 виконав покладенні на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді застави, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 100, 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 червня 2023 року про визнання винуватості, яка укладена між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонального регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000159 від 23 травня 2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_5 зач.1 ст.369 КК України.

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Заставу в розмірі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок - повернути особі, якою вона була внесена, відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та 08 червня 2023 року на грошові кошти в розмірі 2000 євро, а саме: 2 купюри номіналом по 500 євро, 1 купюру номіналом 200 євро та 8 купюр номіналом по 100 євро; мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який упаковано до спецпакету НПУ №PSP 1287983; мобільний телефон синього кольору, марки «Vivo», який упаковано до спецпакету НПУ №PSP 1174646.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Redmi» з ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який було вилучено у ОСОБА_5 та упаковано до спецпакету НПУ №PSP 1287983 повернути власнику;

- мобільний телефон синього кольору, марки «Vivo», який було вилучено у ОСОБА_5 та упаковано до спецпакету НПУ №PSP 1174646 повернути власнику.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. 96-1, 96-2 КК України, речові докази - грошові кошти в сумі 2000 євро, а саме: 2 купюри номіналом по 500 євро, 1 купюру номіналом 200 євро та 8 купюр номіналом по 100 євро конфіскувати.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1