1Справа № 335/6015/23 1-кс/335/2305/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який не має на утримані малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, який має середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначав, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, яке кваліфікується як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосування вогнепальної зброї та предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

16.05.2023 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

16.05.2023 року ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000866 від 15.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського РС м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 14.07.2023 року включно.

11.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя, продовжено строк досудового розслідування до 4-ох місяців, тобто до 16 вересня 2023 року.

11.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, з правом внесення застави на суму 161 040 гривень, встановивши строк дії вказаної ухвали - до 08.09.2023 року включно.

12.07.2023 року підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнений з СІЗО № 10 у зв`язку з внесенням застави на суму 161 040 гривень.

Згідно клопотання, 10.09.2023 року на підставі ухвали колегії судді Запорізького апеляційного суду підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою без права внесення застави.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами:

- протоколом огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована біля будинку № 4-А по вул. Авраменка в м. Запоріжжя в ході якого зафіксована обстановка вчинення кримінального правопорушення, вилучені сліди РБК та гільзи;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 який пояснив обставини нанесення йому та потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив обставини нанесення йому та потерпілому ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- протоколом додаткових допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на якому свідок ОСОБА_10 , впізнав ОСОБА_4 як особу, яка цілилась в нього з помпової рушниці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на якому свідок ОСОБА_9 , впізнав ОСОБА_4 як особу, яка здійснювала постіли з помпової рушниці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на якому потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка цілилась в нього з помпової рушниці;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили обставини щодо виявлення ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , на блок-посту, що знаходиться на дорозі до с. Володимирське, Запорізької області;

- протоколом огляду предмету, а саме відеозапису з камери відеоспостереження кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На сьогоднішній день, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 з метою належного забезпечення виконання процесуальних рішень по вказаному кримінальному провадженню.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років.

На сьогоднішній день органом досудового розслідування не виявлені та не вилучені знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме автоматична зброя, помпова рушниця, пістолети, ніж, бита, що використовувались та застосовувались під час вчинення кримінального правопорушення, а отже, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може знищити або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , може:

- переховуватися від органів досудового розслідування;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 ;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 ;

- незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 , який його впізнав як чоловіка триваючий в руках зброю та який робив постріли в бік його побратимів;

- незаконно впливати на свідка ОСОБА_13 , який його впізнав як чоловіка триваючий в руках зброю та який робив постріли в бік його побратимів;

- незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 ,

- незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 ,

-незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 ;

- зможе перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , при ухваленні вироку судом, наслідки вчиненого ним злочину, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти вищевикладеним та обґрунтованим ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може здійснити вищевказані дії.

Таким чином, на даний час у органа досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та наддасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно клопотання та ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , скоїв тяжкий злочин, за який Кримінальним Кодексом України передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до семі років.

В ході відпрацювання доручення були проведені оперативно розшукові заходи в ході яких, було встановлено, що підозрювані ОСОБА_4 , та ОСОБА_16 , підтримують тісні зв`язки з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є лідером злочинної групи «Тайсон», судячи з цього слідство прийшло до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , є учасником злочинної групи «Тайсон».

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

З метою уникнення покарання, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та свідків у даному кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що:

1) є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семі років, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування;

4) підозрюваний раніше неодноразово судимий за корисливі злочини про власності громадян:

6) ризик продовження скоювати кримінальні правопорушення;

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку підозрюваний не має місця реєстрації та постійного місця мешкання, про що створить умови та змогу підозрюваного ОСОБА_4 , здійснювати вплив на потерпілого, свідків та переховуватися від органу досудового розслідування. З огляду на вище викладене буде неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на потерпілу та свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що вказаний запобіжний захід застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 не є можливим, оскільки у підозрюваного відсутнє постійне місце меншання, підозрюваний має місце реєстрації. але в ході досудового розслідування до органу слідства не надійшла згода від власника квартири на дозвіл постійного мешкання підозрюваного в її квартирі в свою чергу обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, створить передумови для переховування ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Крім, цього суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, слід врахувати той факт, що під час вчинення кримінального правопорушення були відсутні номерні знаки на автомобілях, на яких прибув зокрема підозрюваний. Крім цього, під час спроби залишення м. Запоріжжя підозрюваний пересувався на автомобілі БМВ, який був відсутній під час вчинення кримінального правопорушення. Тобто, підозрюваний ОСОБА_4 під час та після вчинення кримінального правопорушення вживав заходи конспірації для невикриття своєї злочинної діяльності.

Крім того, враховуючи те, що органом досудового розслідування не встановлено джерело прибутку підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що вчинення злочинів є єдиним джерелом прибутку ОСОБА_4 , та дає підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено вищевказаними матеріалами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_4 , має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на потерпілих та свідків співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення звертає увагу суду, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_4 .

Такий висновок сторони обвинувачення не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 , під вартою, немає, відсутні інші дані, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу слід врахувати механізм вчинення кримінального правопорушення, цинізм дій підозрюваного та інших осіб, які його вчинили, а саме нанесення тілесних ушкоджень двом особам, у кількості не менше 12 осіб, застосувавши при цьому вогнепальну зброю, бити, ножі, рушниці.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого.

Спосіб життя підозрюваного ОСОБА_4 , принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, свідчать про неможливість забезпечення більш м`якими запобіжними заходами мети їх застосування, а саме запобіганню ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити нове корисне кримінальне правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

- враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, не можливе;

- згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила злочин із застосуванням насильства, погрози його застосування та такого, який спричинив загибель людини, слідчий суддя, має право не визначати розмір застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст. 178 КПК України, такі як:

- п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України - провина ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів доводиться вагомими доказами (перелічені вище);

- п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - тяжкість вчиненого ОСОБА_4 , злочину, за яке передбачено покарання у вигляді до 7 років позбавлення волі;

- п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України - вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє підозрюваному перебувати в умовах слідчого ізолятору;

- п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України - відсутність постійного джерела доходів, місця роботи та офіційного місця працевлаштування підозрюваного ОСОБА_4 ;

п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України - наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, усе вищевикладене дає змогу застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже таким чином досудове розслідування зможе провести з підозрюваним всі заплановані слідчі дії по даному кримінальному провадженню, крім того, обрання даного запобіжного заходу унеможливить вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та сприятиме повному, всебічному та об`єктивному розслідуванню даного кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий вважає, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний і його захисники у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, жодних слідчих дій за участю підозрюваного не здійснювалось, підозрюваний має хворого батька, а тому просили у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000866, відомості щодо якого внесено до ЄРДР від 15.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України.

16.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 294 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 року, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 14.07.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя від 11.07.2023 року, продовжено строк досудового розслідування до 4-ох місяців, тобто до 16 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя від 11.07.2023 року, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, з правом внесення застави на суму 161 040 гривень, встановивши строк дії вказаної ухвали - до 08.09.2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського РС м. Запоріжжя від 06.09.2023 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000866, відомості щодо якого внесено до ЄРДР від 15.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України продовжений до 6-ти місяців, а саме до 16.11.2023 року включно.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Необхідність продовження застосування зазначеного запобіжного заходу обґрунтована існуючими ризиками за ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може знищити або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, та свідків співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, зможе перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, досудовим розслідуванням не встановлено.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою враховую вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним зазначеного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

З моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає слідчому судді підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, його характеризуючі дані, ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного злочину (тяжкого злочину), є підстави вважати, що ОСОБА_18 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може здійснити вплив на потерпілих та свідків співучасників злочинної діяльності, осіб які підлягають встановленню, в тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, запобіганню скоєння ним нових кримінальних правопорушень і буде сприяти виконанню процесуальних рішень.

Поряд з цим, судом не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст .177 КПК України.

Також судом враховано, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території держави введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому тимчасово не контролюється уся лінія державного кордону.

Доводи сторони захисту не спростували в суді доводи прокурора, а також не перевищили суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків. Підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Крім того, судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Як зазначалося вище, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Крім того, продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може впливати на свідків, потерпілих, інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, знищити або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурором у судовому засіданні наведені обставини, які вказують на те, що зазначені ризики за ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися, також наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою по кримінальному провадженню та доведено, що вказані у сукупності обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Отже, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 197 КПК України, строк дії ухвали про тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Ураховуючи у сукупності зазначені обставини вважаю за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів до 04.11.2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, а саме: до 04.11.2023 року включно.

Визначити строк дії ухвали до 04.11.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06.09.2023 року.

Повний текст ухвали виготовлений 07.09.2023 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_1