КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4901/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року, -

за участю:

захисника - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну та скасування запобіжного заходу та частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку до 22.09.2023 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. ночі до 06 год. 00 хв. наступної доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 345 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що усі заявлені стороною обвинувачення ризики щодо ОСОБА_7 являють собою лише формальне перерахування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, за переконанням апелянта, ці ризики нічим не обґрунтовуються, крім того підозрюваний ОСОБА_7 жодного разу не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , апелянт вказує, що останній має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебуває неповнолітня донька, має постій місце проживання, з початку повномасштабного вторгнення приймав активну участь в захисті країни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити за наведених у ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого суді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, Фастівським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002171 від 25.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що відповідно до ст. 2 Закону У країн «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи внутрішніх справ, інші органи, як здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» основним! завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод, людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності, надання межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Підпунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію: визначено основні повноваження поліції, згідно яких поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення та здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Так, 25.07.2023 року близько 04 год. 05 хв., поліцейський сектору реагуванню патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_11 , перебуваючи на добовому чергуванні, а саме перебуваючи на приймальному відділенні КНП «ЛІЛ Боярської міської ради», що за адресою: вул. Соборності, 51, м. Боярка Фастівського району Київської області, де перебував у складі екіпажу «БРАС - 110» в супроводі працівників швидкої медичної допомоги, які доставляли ОСОБА_7 , для госпіталізації останнього, при цьому останній поводив себе агресивно та зухвало.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не реагуючи на зауваження працівників поліції, зокрема і ОСОБА_11 , продовжив агресивно себе поводити, нецензурно висловлюватися в бік працівника поліції та погрожувати словесно фізичною розправою та побиттям, при цьому жестикулюючи рукою та перебуваючи на короткій дистанції з останнім.

Після цього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою протидії законній діяльності поліцейського, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків, умисно наніс долонею правої руки, один удар в область лівої скроневої ділянки голови працівника поліції ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин скроневої ділянки голови.

В подальшому, протиправні дії ОСОБА_7 були припинені працівниками правоохоронних органів.

26.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україні.

27.07.2023 року старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді до Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.07.2023 року клопотання старшого слідчого було частково задоволено та застосовано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку досудового розслідування, тобто до 22.09.2023 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. ночі до 06 год. 00 хв. наступної доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україні.

Як вбачається з наданих старшим слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала. Системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ свідчить про наявність в КПК України понять, які відповідають різним стандартам доказування (переконання) - достатніх підстав (доказів), обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом.

Стандарт достатніх підстав (доказів) використовується в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, мети постановлення тих чи інших процесуальних рішень, вчинення процесуальних дій та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчим суддею, судом (наприклад, статті 157, 163, ч. 5 ст. 234, 260 КПК України), так і слідчими, прокурорами (зокрема, статті 134, 271, 276 КПК України).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має бути співмірним зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваної, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, всупереч доводам апеляційної скарги, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК Україні.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про його існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а відтак існують ризики, що останній може переховувати від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеним у клопотанні слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 зокрема щодо міцності соціальних та сімейних зв`язків, майнового стану, відсутності судимостей та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається у апеляційній скарзі захисник.

Саме сукупність цих обставин, з урахуванням характеризуючих особу підозрюваного даних, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що застосування слідчим суддею суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є правильним, такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому слідчий суддя належним чином обґрунтував прийняте рішення всупереч доводам апеляційної скарги.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2023 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку до 22.09.2023 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. ночі до 06 год. 00 хв. наступної доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4