Справа № 567/1669/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000154 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Очаківського району Миколаївської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, громадянина України, не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

встановив:

20.08.2023 близько 22:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства, що в АДРЕСА_3 , під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав три удари кулаками двох рук по обличчю ОСОБА_4 чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин верхньої та нижньої повік правого ока на тлі якої наявні синці, припухлості м`яких тканин верхньої та нижньої повік лівого ока на тлі якої наявні синці, крововиливу в білкову оболонку правого ока біля внутрішнього краю, припухлості м`яких тканин носа на тлі якої наявний синець, припухлості м`яких тканин правої та лівої щоки на тлі якої наявні синці, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи по середній проекції 1-го зуба справа та 1-го зуба зліва посередині якого наявна рана, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо так і в своїй сукупності.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений та потерпілий проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000154 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000154 та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме - умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше не судимий, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

В той же час, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1