Справа № 473/2787/23
Номер провадження 1-в/473/105/2023
У Х В А Л А

Іменем України

"23" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська в режимі відеоконференції з Державною уставновою «Вознесенська виправна колонія (№72») заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 14.07.2017 Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.121 КК України до 7-ми років позбавлення волі,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

06.06.2023 до суду від засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», надійшла письмова заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яку просив розглядати без його участі.

21.06.2023 до суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла письмова заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яку просить розглядати з його участю.

Суд вважає доцільним здійснювати розгляд даних заяв в одному провадженні, об`єднавши їх.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 вказані заяви підтримав та просив задовольнити.

Від представника установи виконання покарань - ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій клопотання засудженого ОСОБА_4 вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню; просить здійснювати розгляд за його відсутності,

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даних заяв.

З`ясувавши думки учасників провадження, вивчивши заяви та матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлену законом частину призначеного судом покарання.

При цьому, основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто, є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 14.07.2017 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 7-ми років позбавлення волі; на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.04.2017 до 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2019 засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 21.09.2017 з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 19.04.2017, кінець 18.11.2023.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній за місцем відбування покарання характеризується посередньо. В місцях позбавлення волі перебуває з 20.04.2017 . З 09.10.2017 відбуває покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)». Фактично відбув дві третини строку призначеного покарання.

Загалом за період відбування покарання заохочувався 3 рази за підсумками роботи в 2017-2018 роках), та 2 стягнення, накладені в 2019 та 2021 роках, які погашено у встановленому законом порядку.

Норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, дотримується лише під контролем адміністрації. Був працевлаштований в майстерні установи згідно договору від 25.04.2018, за що і заохочувався, але звільнений за власним бажанням. Участі в суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. У відділенні веде пасивний спосіб життя.

Загалом за характером спокійний та врівноважений, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, у відношенні до засуджених неконфліктний.

Підтримує зв`язок з рідними. У скоєному злочині, зі слів засудженого, розкаюється

На думку суду, головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2021 засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.08.2021 вказану ухвалу від 02.06.2021 залишено без змін.

Після цього засуджений ОСОБА_4 не мав жодних заохочень.

Рішенням комісії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від 20.07.2021 засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.06.2022 засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.09.2022 зазначену ухвалу від 20.06.2022 залишено без змін.

Так, протягом періоду відбування покарання засуджений ОСОБА_4 заохочувався тричі та мав 2 стягнення (накладені в 2019 та 2021 роках), які, хоча і є погашеними, проте, вони характеризують поведінку засудженого за час відбування покарання, та, з урахуванням положень ст.6 КВК України, не можуть свідчити про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки.

На переконання суду, наявність 3-х заохочень та відсутність на час розгляду судом даних заяв у засудженого ОСОБА_4 діючих стягнень самі по собі не можуть бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Хоча засуджений ОСОБА_4 відбув встановлену законом частину строку покарання, проте, враховуючи дані про його особу, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Відтак, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що дана заява є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання від 29.05.2023 (справа №473/2787/23, провадження №1-в/473/105/2023) та від 08.06.2023 (справа №473/3039/23, провадження №1-в/473/118/2023), - в одне провадження під загальним номером - №473/2787/23, провадження №1-в/473/105/2023.

В задоволенні заяв засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1