Справа № 467/552/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000029, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04. 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.05.2023 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Штраф сплачено.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 06 квітня 2023 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання побоїв, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, умисно схопив ОСОБА_5 руками за волосся, та потім відштовхнув її від себе, після чого остання упала, внаслідок чого завдав їй фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та суду показав, що 06 квітня 2023 року біля 16 години він прийшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить потерпілій, щоб побачити співмешканку та дитину. Однак потерпіла його не впустила до будинку, тоді він, переслідуючи умисел завдати їй фізичного болю без тілесних ушкоджень, відштовхнув її від себе схопивши ОСОБА_5 за волосся, від чого вона упала на землю. На його думку, потерпіла відчула фізичну біль від того, що схопив її за волосся, від того, що штовхнув її та від того, що впала на землю. Шкодує про вчинене, вибачився перед потерпілою та запевнив суд, що готовий нести покарання за протиправні дії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила показання, дані обвинуваченим, уточнивши, що падаючи на землю, вона вдарилась головою об дерев`яні ящики, які знаходилися поруч неї. Біль відчувала від того, що обвинувачений схопив її за волосся та від того, що вдарилася головою під час падіння, коли її відштовхнув обвинувачений.

Крім визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, узгоджуються із поясненнями потерпілої, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши наслідки визнання ним фактичних обставин вчинення кримінального проступку, що полягають у позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються висновка експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Так, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок експерта № 128-М від 09.05.2023 року згідно якого в наданій медичній карті ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не описано. Діагноз "Струс головного мозку" клінічно не обґрунтований. ОСОБА_5 хворіє численними хронічними захворюваннями нервової, та ендокринної системи, загострення яких при оцінці важкості ступеня не враховується.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України як кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинного діяння.

Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, також суд враховує спосіб життя обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, те що він має постійне місце проживання, не працює, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, думку потерпілої щодо міри покарання, яка погодилася із прокурором, те, що обвинувачений вибачився в судовому засіданні перед потерпілою, відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу.

Як наслідок, визначене судом покарання у виді штрафу, за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, підстави для такого обрання, відсутні.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1