Справа № 308/8782/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження №0000277 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 грудня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець уродженця с. Р. Комарівці, Ужгородський район, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, військовослужбовця Збройних Сил України військової служби за контрактом, старший навідник гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдат, не одружений, раніше не судимий

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

29 травня 2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №95 від 17.05.2021 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.05.2021 №87-рс солдата запасу ОСОБА_4 призначено на посаду старшого навідника гранатометного взводу роти вогневої підтримки з 17.05.2021 зараховано до списків особового складу частини, та укладено контракт на три роки з 17.05.2021 по 16.05.2024 року.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 ІХ від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Натомість ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду старший навідник гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 29.08.2022 не з`явився у військову частину НОМЕР_1 , що з адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому, без поважних причин, був незаконно відсутній на військовій службі до 12.09.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду старший навідник гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, 29.08.2022 не з`явився на військову службу у військову частину НОМЕР_1 , що з адресою: АДРЕСА_2 та, у подальшому, без поважних причин, був незаконно відсутній на військовій службі до 12.09.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 , підтримав обвинувальний акт, просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.

ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК УкраїниКК України визнав повністю, пояснив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, наслідки розуміє.

В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив врахувати всі обставини укладення угоди та затвердити таку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Зміст угоди про визнання винуватості від 26 червня 2023 року відповідає змісту ст.472 КПК України та дотримано вимоги які враховуються прокурором при укладання угоди про визнання винуватості передбачені ч.1 ст.368 КПК України.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та визнав себе винуватим відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначити узгоджене сторонами міру покарання.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 12 грудня 2022 року не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475, 476 КПК України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 якому на підставі ст. ст.36, 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000277 від 12 грудня 2022 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1