Справа № 405/3357/23
провадження № 1-кс/405/1602/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зоря Соратського району Одеської області, громадянину України, маючому середню освіту, не одруженому, який працює водієм у ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 25.03.2021,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому вона просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим стверджується про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що заявлені стороною обвинувачення обґрунтованість ризиків є абсурдними, слідчим наведені лише абстрактні, нічим не підтверджені припущення про існування ризиків переховування та перешкоджання кримінальному провадженню, не надано жодних доказів, які б могли підтвердити такі ризики, в разі застосування судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладання на підозрюваного ОСОБА_4 заборону цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло, позбавить можливості виконувати роботу за трудовим договором, утримувати неповнолітніх дітей, та матір похилого віку. Не зможе реалізувати право на працю. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав захисника, просив не застосовувати цілодобовий домашній арешт, оскільки йому потрібно працювати. Буде співпрацювати зі слідством.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 25.03.2021 за ч. 2 ст. 286 КК України.

16.05.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якої: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.03.2021 близько 09 години 25 хвилин здійснював рух за кермом технічно-справного автомобіля «MAN TGX 18.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі зі спеціалізованим напівпричепом «KOGEL S24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , по автодорозі «Олександрівка Кропивницький Миколаїв» на території Компаніївської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони м. Миколаїв в напрямку м. Кропивницький та грубо порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України) ( п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху.

Під час руху у світлу пору доби, на 86 км вказаної автодороги, за кермом зазначеного транспортного засобу, ОСОБА_4 , при виявленні автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду у попутному з останнім напрямку, маючи намір здійснити його обгін, виїхав на зустрічну смугу руху.

У результаті чого, ОСОБА_4 , під час здійснення вищезазначеного маневру, порушуючи вимоги п. п. 13.1 та 13.3 ПДР України (п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеку для дорожнього руху), не дотримався безпечного бічного інтервалу та дистанції між керованою ним вантажівкою та автомобілем «ВАЗ 21011, та як наслідок, допустив зіткнення з останнім.

Тобто в наслідок вищезазначених односторонніх дій водія ОСОБА_4 , поблизу кілометрового стовпчика «86», шляхом дотичного контакту на курсах, близьких до паралельності, при незначному випередженні, відбулось зіткнення правою передньою частиною керованого ним автопоїзда з лівою задньою частиною автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 . У результаті зіткнення вказаних транспортних засобів, якому характерний поштовх, спричинений вантажівкою, відбулась втрата поперечної стійкості легкового автомобіля та некороване обертання в заносі, що спричинило його виїзд на ліве узбіччя щодо напрямку руху та подальше падіння у кювет.

Таким чином невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_4 та порушення ним вимог п.п. 13.1, 13.3 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобіля «MAN TGX 18.44», реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі зі спеціалізованим напівпричепом «KOGEL S24», реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у результаті якого:

- водій легкового автомобіля, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №416 від 15.04.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми: крововиливу під павутину оболонку по верхньолатеральній поверхні правої тім`яної частини; тупої травми грудної клітини: забою легенів, поперечного перелому тіла грудини, переломів лівих 2,3,4,5,6, по передньо-ключічній лінії та правих 2,4,5, по передньо-ключічній лінії, крововилив в міжреберні м?язи по біляхребтовій лінії справа в проекції 2,3,4 ребер; тупої травма органів черевної порожнини: крововиливу в ворота печінки; садна по правій боковій поверхні шиї, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до категорії ТЯЖКИХ, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвели до смерті. Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 25.03.2021, допитом свідка ОСОБА_10 від 12.04.2021 та проведеним слідчим експериментом за участі ОСОБА_10 від 12.04.2021, висновком комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення транспортних засобів № 22-4258/4260 від 08.12.2022.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та потенційну можливість уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого та відповідно до ст. 12 КК України відносить його до категорії тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту.

Окрім цього, слідчий суддя вважає реальним ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зазначаючи інші обставини дорожньо-транспортної пригоди, на що вказують показання, наданні ОСОБА_4 04.06.2021 під час допиту у якості свідка та 11.06.2021 під час проведення слідчого експерименту, які суперечать висновку комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення транспортних засобів № 22-4258/4260 від 08.12.2022, допитам безпосереднього свідка події.

Вказані вище обставини повністю спростовують заперечення захисника про відсутність ризиків.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і доказів цього не надано, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, має постійне місце проживання, працює водієм у «ФОП ОСОБА_7 », не одружений, має неповнолітню дітину 2006 року народження, його вік, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Крім того, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу відповідає характеру і тяжкості злочину, в якому він підозрюється, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас, слідчий суддя вважає за можливе покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок не покидати житло під арештом, в якому він буде перебувати, в період часу з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., наступного дня, а не цілодобово заборонити покидати житло, як того просили слідчий та прокурор, оскільки перебування підозрюваного під домашнім арештом в нічний час зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Вказані вище обставини вказують про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 18.05.2023 по 16.07.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступній обов`язки:

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23.00 год. до 05.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Одеській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11