Номер провадження:1-кп/521/947/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2023 року м.Одеса
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, судовий розгляд триває, ухвалою суду від 29.03.2023 року призначено проведення амбулаторної судово-психіатрічної експертизи стосовно питань психічного здоров`я обвинуваченого.
Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, який спливає 09.06.2023 року та просив його задовольнити, посилаючись на тяжкість висунутого обвинуваченння та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України , які не зменшилися.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на погіршення стану здоров`я обвинуваченого під час перебування у слідчому ізоляторі.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки прокурора,обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.7 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. Та відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.408 Кримінального кодексу України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання але наявність зазначених обставин у обвинуваченого не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити зазначеним ризикам.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави, враховуючи вимоги ч.4 ст.183 КПК України, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведунку обвинуваченого.
При цьому суд відхиляє посилання сторони захисту на неможливість за станом здоров`я перебувати обвинуваченому під вартою, оскільки суду не надано жодного медичного висновку щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я або .
Враховуючи вимоги ст.176 КПК України та неаведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням його під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177, 183, 193,194, 196, 331, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб до 04 серпня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1