Провадження № 1-кс/202/6071/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального № 0000182, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.06.2022 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору, imei -1 НОМЕР_1 ; imei -2: НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими групи слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.06.2022 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

10.06.2022 до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з Департаменту карного розшуку НП України надійшла інформація, відповідно до якої група осіб займається незаконним придбанням, зберіганням та збутом вогнепальної зброї та бойових припасів на території Дніпропетровської області.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до ч. 1,4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.06.2022 року за номером 0000182, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, 18.01.2023 до слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області з Департаменту карного розшуку НП України надійшов матеріал, щодо незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин за попередньою змовою групою осіб, наркозалежним особам, у тому числі військовослужбовцям, які несуть службу в місцях бойових зіткнень.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до ч. 1,4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 18.01.2023 року за номером 0000079, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.07.2023 кримінальні провадження № 0000182, № 0000079 об`єднано в одне провадження за номером 0000182.

Під час досудового розслідування встановлено, що група осіб, кожен співучасник якої діє відповідно до розподілених функцій та ролей, задля досягнення єдиного злочинного результату - незаконного збагачення при скоєнні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та скоєння кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, а саме незаконному поводженні зі зброєю придбанні, зберіганні та збуту вогнепальної зброї, розповсюджують серед населення на території Дніпропетровської області, тобто незаконно збувають, психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та вогнепальну зброю, за що отримують прибуток.

19.07.2023 у проміжок часу з 12:59 год. до 13:21 год. було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол, за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору, imei -1 НОМЕР_1 ; imei -2: НОМЕР_2 .

19.07.2023 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки самостійно чи в сукупності з іншими доказами він має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 19.07.2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене, під час проведення особистого обшуку вилучений мобільний телефон, якими фактично користувався ОСОБА_5 має значення речового доказу, оскільки фактично, може містити інформацію щодо злочинної діяльності, всіх співучасників кримінальних правопорушень, у т.ч. тих, осіб, яких на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено, а саме: з`єднань абонентських номерів мобільних операторів, листування, у тому числі у мобільних додатках (мессенджерах) тощо, тобто, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, нададуть органам досудового розслідування можливість отримати докази, які самостійно чи в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказівта подальшого звернення з клопотанням про отримання дозволу на тимчасовий доступ до інформації, яка міститься на вилученому мобільному телефоні, яким користувався ОСОБА_5 .

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, немає.

Внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна негативних наслідків для інших осіб не настане.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.06.2022 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу від 19.07.2023 року у проміжок часу з 12:59 год. до 13:21 год. було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол, за результатами якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору, imei -1 НОМЕР_1 ; imei -2: НОМЕР_2 .

19.07.2023 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки самостійно чи в сукупності з іншими доказами він має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову.

У вказаному кримінальному провадженні, 19.07.2023 року ОСОБА_5 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, вказаний телефон 19.07.2023 року вилучений під час проведення особистого обшуку. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 20.07.2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучений мобільний телефон, який визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту зазначеного мобільного телефону може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення особистого обшуку 19.07.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000182, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.06.2022 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi», синього кольору, imei -1 НОМЕР_1 ; imei -2: НОМЕР_2 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1