Справа № 638/3902/23
Провадження № 1-в/638/274/23
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений заяву обґрунтовує тим, що має чотири заохочення, три з яких за сумлінне ставлення до праці та гарну поведінку. Також вказав, що відбув більше 2/3 строку покарання, працює на промисловій зоні виправної колонії, виконує вказівки установи виконання покарань, стягнень не має, дотримується всіх вимог КВК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив замінити призначене покарання на покарання у виді обмеження волі. Також засуджений заявив, що має хвору мати, у зв`язку з чим просив заяву задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки відсутні відповідні підстави.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_4 має попередні судимості:

1)27.10.2004 року Долгінцевським районним судом міста Кривий Ріг Днапропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 1 рік;

2)12.07.2005 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.09.2008 року за відбуттям строку покарання;

3)23.07.2009 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 307 ч.2, 185 ч.2, 395, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

4)14.12.2009 року Тернівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 22.01.2016 року за відбуттям строку покарання;

5)5) 18.04.2018 року Долгінцевським районним судом міста Кривий Ріг за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки;

6)30.01.2019 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, 71, 72 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

7)15.04.2019 року Долгінцевським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Засуджений: 27.05.2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням призначеним за вироком Долгінцевського районного суду міста Кривого Рогу від 15.04.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою від 03.12.2020 року Дзержинського районного суду міста Харкова на підставі ч.ч. 1,3 ст.5, ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2019 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року No2617-VIII в частині призначення покарання за ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2019 року за ч. 1 ст.309 КК України - до 5 років обмеження волі. В іншій частині вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2019 року залишити без змін.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2019 року залишити без змін.

Початок відбування строку покарання - 19.09.2018 року, кінець строку - 19.09.2024 року.

Відповідно до характеристики засудженого від 07.06.2023,Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.09.2018 року.

3 26.09.2018 року утримувався в слідчому ізоляторі міста Кривий Ріг. За час тримання характеризувався негативно. Мав одне стягнення, заохочень не мав.

3 01.08.2019 року утримувався в Харківському слідчому ізоляторі. За час тримання характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

3 15.08.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Має стягнення, заохочення не має, був заохочений адміністрацією для стимулювання право слухняної поведінки.

До робіт з благоустрою установи, ставиться посередньо.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання.

Дотримується вимог пожежної безпеки.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі участь приймає.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України зарахований до участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», але заплановані заходи відвідує не завжди.

За вироком суду має судові витрати на загальну суму 572 гривень. Виконавчих документів до установи не надходило.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

За час відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має три заохочення у виді подяки, а також три стягнення у виді догани, попередження, а також суворої догани.

Згідно з витягом з табелів обліку робочого часу, ОСОБА_4 виводився на оплачувані роботи: 2019 року жовтень, листопад; 2020 року травень; 2021 року серпень, грудень; 2022 року січень, червень, липень, серпень, грудень; 2023 року травень.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.4 п.2 ст.82 КК, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших умов для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, є підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить процес виправлення і заслуговує на заміну покарання більш м`яким. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на ставленні особи до вчиненого злочину, на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання щодо покарання особи.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Долгінцівського районного суду м. Кривого Рогу за вчинення злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисні тяжкі злочини.

Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті та засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засудженого ст. 82 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання від виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, тяжкість вчиненого ним злочину, його попередні судимості та відношення до вчинених злочинів, а також ставлення до праці, суд дійшов винсновку, що ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим вважає, що підстави для заміни невідбутої частину покарання більш м`яким покаранням - відсутні.

Таким чином, суд вважає клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 24.07.2023.

Суддя: ОСОБА_1