УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023, справа № 761/14471/23, у кримінальному провадженні №0001277 відомості про яке внесенні до ЄРДР 12.04.2023

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023, справа № 761/14471/23, у кримінальному провадженні №0001277 відомості про яке внесенні до ЄРДР 12.04.2023.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді у справі № 761/14471/23 від 02.05.2023 року, накладено арешт на рухоме майно належне на праві власності громадянці ОСОБА_5 , а саме транспортний засіб марки «КІА» моделі «К5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , за рішенням суду заборонено вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Адвокат ОСОБА_4 , у своєму клопотанні зазначає, що на даний час, транспортний засіб переданий власниці майна за рішенням слідчого в кримінальному провадженні. Одночасно, власник майна не має можливості розпоряджатися належним йому майном з огляду на існуючі обтяження в кримінальному провадженні № 00001277. Зважаючи на той факт що автомобіль марки «КІА» моделі «К5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 хоча і є предметом злочину, але не містить слідів вчинення кримінального правопорушення і не є джерелом доказів в справі. У зв`язку з чим ініціатор клопотання просить скасувати арешт накладений в кримінальному провадженні №00001277 від 12.04.2023 року на транспортний засіб марки «КІА» моделі «К5», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .

У судовому засіданні представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що потреба в подальшому арешті транспортного засобу відпала, оскільки всі експертизи було проведено, просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , зазначила, що в даному кримінальному провадженні наразі в порядку ст. 290 КПК України сторонам надано доступ до матеріалів досудового розслідування та повідомлено про закінчення досудового розслідування, всі експертизи було проведено, не заперечувала щодо часткового задоволення клопотання.

Слідча суддя заслухавши думку учасників, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим управлінням Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001277. 13.06.2023 надано доступ до матеріалів досудового розслідування та повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001277.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023 року, справа № 761/14471/23, накладено арешт на автомобіль марки "КІА" моделі "К5", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 2015 року випуску; ключі від транспортного засобу з написом «КІА» із позначенням ICID: НОМЕР_3 - НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 з метою забезпечення їх зберігання як речових доказів у кримінальному провадженні № 0001277 від 12 квітня 2023 року, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час нормами п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено - документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Водночас, прокурор в судовому засіданні зазначила, що всі необхідні ескпертизи із транспортним засобом вже проведені.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідча суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2023 на на автомобіль марки «КІА» моделі «К5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 2015 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Керуючисьстаттями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідчий суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2023, справа №761/14471/21, у кримінальному провадженні №0001277 відомості про яке внесені до ЄРДР 12.04.2023 на автомобіль марки «КІА» моделі «К5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 2015 року випуску, що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1