Справа № 626/1235/23
Провадження № 1-кс/626/574/2023
У Х В А Л А

про арешт майна

19 травня 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю дізнавача ОСОБА_2 , представника АТ «Укргазвидобування» - ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором Красноградської окружної прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000119 від 12.05.2023 за ч.1 ст.272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.2023р., поштовим зв`язком, до суду надійшло клопотання дізнавача про арешт майна, яке тимчасово було вилучено під час огляду (обшуку) 12.05.2023 року на території бурової свердловини №99 Західно-Соснівського ГКР.

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 12.05.2023 до КНП "Красноградська ЦРЛ" було доставлено ОСОБА_5 , 1968 року народження, з первинним діагнозом "ЗЧМТ, забійна рана волосистої частини голови та підборіддя". На момент госпіталізації потерпілий перебував без свідомості, після надання медичної допомоги був екстрено направлений до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР.

За попередньою інформацією потерпілий працював помічником бурильника Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» та отримав тілесні ушкодження під час виконання робіт на території бурової свердловини №99 Західно-Соснівського ГКР (далі за текстом бурова свердловина).

Відповідно до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15, роботи по видобутку газу і конденсату відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Відомості за вказаним фактом 12.05.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000119 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

При виїзді на місце події керівництво бурової свердловини відмовилося від будь-яких пояснень з приводу обставин нещасного випадку на виробництві та надання добровільної згоди працівникам поліції на проведення огляду території бурової свердловини.

У зв`язку з викладеним задля врятування життя інших робітників бурової свердловини у разі виникнення загрози для їх життя та здоров`я під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а також збереження (врятування) майна у вигляді речових доказів щодо можливого факту експлуатації несправних машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки на буровій свердловині, було здійснено огляд території вказаної бурової свердловини, що розташовується за межами населеного пункту на території с. Соснівка Красноградського району Харківської області за географічними координатами: 49°39625, 35°661573.

В ході проведеного огляду у приміщенні для нарад було виявлено та вилучено виробничу документацію, а також документи з питань охорони праці на підприємстві, які постановою дізнавача 12.05.2023 року були визнані речовими доказами.

З огляду на те, що після настання нещасного випадку на виробництві з працівником бурової свердловини, керівництво підприємства жодним чином не сприяло працівникам поліції з метою встановлення на місці події всіх обставин кримінального правопорушення, вказує на те, що останні не зацікавлені щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки, а отже схильні вчинити дії щодо приховування, псування, втрати, чи знищення виробничої документації та документів з питань охорони праці на підприємстві.

В судовому засіданні дізнавач підтримав своє клопотання, пославшись на доводи та факти, викладені в ньому.

Представник АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_3 заперечував проти його задоволення та подав свої письмові заперечення, пославшись на необґрунтованість клопотання, а також на порушення процесуальних строків направлення клопотання до суду, розгляд судом такого клопотання, а також що до суду звернулась неуповноважена на те особа.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, вважаю, що клопотання дізнавача про арешт майна, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді від 16.05.2023 року клопотання дізнавача СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , на проведений огляд (за правилами обшуку) в рамках кримінального провадження №0000119 від 12.05.2023 за ч.1 ст.272 КК України було задоволено.

Надано дізнавачу СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , дозвіл на проведений огляд (за правилами обшуку) 12.05.2023р. на території бурової свердловини №99 Західно-Соснівського ГКР, що належить АТ «Укргазвидобування» (код за ), а саме в житлі будь-якому приміщенні незалежно від його правового статусу та призначення, що пристосоване для тимчасового чи постійного проживання в ньому фізичних осіб та складових частинах до нього та в інших його володіннях транспортних засобах, земельній ділянці, гаражі, інших будівлях та приміщеннях побутового, службового, господарського, виробничого призначення, розташованих за межами населеного пункту на території с.Соснівка Красноградського району Харківської області.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Виходячи з приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Арешт майна, як зазначено в ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з матеріалів вказаного провадження, є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

З відомостей, які зазначені в клопотанні та наданих до нього доказів вбачається, що 12.05.2023 до КНП "Красноградська ЦРЛ" було доставлено ОСОБА_5 , 1968 року народження, з первинним діагнозом "ЗЧМТ, забійна рана волосистої частини голови та підборіддя". На момент госпіталізації потерпілий перебував без свідомості, після надання медичної допомоги був екстрено направлений до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР.

За попередньою інформацією потерпілий працював помічником бурильника Філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» та отримав тілесні ушкодження під час виконання робіт на території бурової свердловини №99 Західно-Соснівського ГКР (далі за текстом бурова свердловина).

Відповідно до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15, роботи по видобутку газу і конденсату відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, що свідчить про ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.271 КК України отримав травму під час праці на підприємстві. А відтак, вилучені документи та записи містять відомості, що мають значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному проваджені та мають доказове значення, оскільки встановлюють порядок правовідносин щодо питань організації та контролю за додержанням законодавства про охорону праці на буровій свердловині №99, а також осіб відповідальних за вказаний напрямок діяльності товариства. В зв`язку з цим у відповідності до ст. 98 КПК України вищевказані документи та записи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому доводи представника щодо відсутності у дізнавача права на звернення з клопотання про надання обшуку, оскільки вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, т.к. відповідно до положень ч.1 ст.40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Вилучення було здійснено законно на підставі ухвали слідчого судді на надання дозволу на проведений огляд (за правилами обшуку).

Щодо пропуску дізнавачем строку на звернення з клопотанням про арешт майна не відповідають фактичним відомостям, що містяться в матеріалах справи і не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки ця підстава не зазначена законодавцем у ч.1 ст.173 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, як вбачається з досліджених матеріалів клопотання вилучення даного майна відбулося 12.05.2023 року о 14.05год, а відповідне клопотання про арешт майна, дізнавачем було напрвавлено поштовим звязком - здано у відділення «Укрпошти» наступного дня 13.05.2023 року, що підтверджується відповідною копію конверту з датою відправки на штемпелі 13.05.2023 року, копією квитанції «Укрпошти» про прийняття даного конверту 13.05.2023 року о 10-49год. та довідкою старшого секртетаря Красноградського районного суду про те що 16.05.2023 року поштовим звязком до канцелярії суду надійшов «рекомендований лист», а саме один конверт в якому знаходились два клопотання в рамках кримінального провадження №0000119 від 12.05.2023 за ч.1 ст.272 КК України, а саме про арешт майна та про надання дозволу на проведений огляд. Таким чином приписи ч.5 ст.171 КПК України, дізнавачем не порушені.

Щодо посилання представника про перевищення строків призначення та розгляду даного клопотання слідчим суддею, передбачені ч.6 ст.173 КПК України, не є підставою для відмови в його задоволенні.

Посилання апелянта на відсутність правових підстав для арешту майна і невідповідність майна критеріям ст. 98 КПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки містить в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини справи, а саме отримання тілесних ушкоджень потерпілим на території підприємства. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, метою арешту майна в даному випадку є забезпечення кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, з підстав, зазначених в ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000119 від 12.05.2023 за ч.1 ст.272 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, під час огляду (обшуку) 12.05.2023 року на території бурової свердловини №99 Західно-Соснівського ГКР, а саме:

- Журнал перевірки стану охорони праці І-ІІ ступеня АГК;

- Журнал перевірки запобіжних заходів на буровій;

- Журнал проведення учбових тривог «Пожежа»;

- Буровий журнал»;

- Журнал реєстрації профілактично-виховної роботи з персоналом, опрацювання наказів;

- Журнал прийому-здачі обладнання, механізмів та пристосувань;

- Журнал проведення учбових тривог «Викид»;

- Журнал реєстрації цільових інструктажів з питань охорони праці;

- Журнал обліку передзмінного-післязмінного контролю наявності парів алкоголю (сп`яніння працівника) та виміру температури тіла;

- Організаційно-технічні заходи з охорони праці, виробничої, екологічної та пожежної безпеки, при виконанні робіт з монтажу/демонтажу бурових установок в темний час доби об`єднаними бригадами на виробничих об`єктах БУ «Укрбургаз»;

- Політика АТ «Укргазвидобування» з охорони здоров`я та безпеки праці; Картки реєстрації інструктажів і навчання по охороні праці на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Арешт тимчасово вилученого майна застосувати шляхом позбавлення права на його розпорядження та користування, з передачею на зберігання до камери схову речових доказів Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, що розташовується за адресою Харківська область, м.Красноград, вул.Д.Лінського, буд.84.

Визначити місцем зберігання вказаних речей камеру зберігання речових доказів

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1