Справа №705/48/18
1-кп/705/785/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 29.05.2023, через канцелярію суду прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість закінчити розгляд судової справи по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також на неможливість розглянути справу до закінчення дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою. Також просила залишити раніше визначені розмір застави та обов`язки, що покладаються на обвинуваченого у разі внесення застави.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважала, що більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просила врахувати, що спливли строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, а також взяти до уваги, що в обвинуваченого хвора мати, яка потребує стороннього догляду, а брат призваний на військову службу за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю підтримав думку свого захисника, просив застосувати щодо нього домашній арешт у нічну пору доби.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження в частині, що стосується вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб до 18 грудня 2022 року із визначенням розміру застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 45 400 грн. При ухваленні такого рішення суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що обвинувачений ухилявся від явки до суду, на неодноразові виклики у судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, тому колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 травня 2023 року, оскільки обставини, на підставі яких був застосований запобіжний захід обвинуваченому, не змінилися.

Судом були враховані неможливість завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжували існувати.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

На даний час не зменшились та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не бажає ставати.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

У кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, лише розпочато новий судовий розгляд згідно з рішенням суду апеляційної інстанції, з`ясована думка обвинуваченого щодо висунутого йому звинувачення, згідно з якою він майже в усіх епізодах не визнає своєї вини, встановлений порядок дослідження доказів, але не допитані усі потерпілі, свідки, не досліджені письмові докази, відтак у строк до 29 травня 2023 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судовий розгляд завершити неможливо з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При цьому суд повторно відхиляє зазначені захисником та обвинуваченим доводи щодо хвороби матері обвинуваченого та її потреби у постійному нагляді зі сторони обвинуваченого, оскільки надані суду докази не підтверджують такого.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належить задовольнити.

Також суд не вбачає підстав для зміни раніше визначеного розміру застави та покладених у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що визначені ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2022.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.

Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 20 липня 2023 року.

Залишити ОСОБА_5 раніше визначений розмір застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 45 400 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатись з населеного пункту за місцем свого проживання с. Родниківка Уманського району Черкаської області за винятком виклику суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику до відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1