Справа № 461/2819/23
Провадження № 1-кс/461/2155/23
УХВАЛА

25.04.2023 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого 2 віділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 від 06.04.2023 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу, адвокат посилається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, яка прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Зокрема, заявник вказує, що слідчий не виконала ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова та не надала йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні. Крім того, зазначає, що слідчий вчасно не скерувала йому повістки про виклик на допит, а отже не мала наміру допитати його про відомі йому обставини кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 просив слідчого суддю скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язати слідчого надати заявнику пам`ятку про права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Слідчий СВ УСБУ у Львівській області у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату і час слухання скарги.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи, заслухавши доводи учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на нижченаведені доводи та мотиви.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1 та 2 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ході розгляду скарги встановлено, що в межах даного кримінального провадження постановою старшого слідчого 2 віділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 від 06.04.2023 року кримінальне провадження № 0000156 було закрито, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.109 КК України.

Водночас, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.03.2023 року було обов`язано старшого слідчого 2-го відділення Слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000156 від 16.04.2022 року, згідно із КПК України, та надати ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000156 від 16.04.2022 року Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягала та набрала законної сили.

В процесі розгляду скарги про закриття кримінального провадження, встановлено, що вказана ухвала слідчого судді під час проведення досудового розслідування виконана не була, зокрема з постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 06.04.2023 року не вбачається, що нею було повторно розглянуто заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні

Отже, в ході розгляду скарги встановлено, що орган досудового розслідування не виконав дії на які прямо було вказано в ухвалі слідчого судді.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Закриття кримінального провадження - це завершальна стадія досудового розслідування, яка настає в силу наявності обставин, що виключають доцільність подальшого проведення досудового розслідування або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження усіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки доказів (показань, речей і документів тощо), які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Частиною 5 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, з скарги вбачається, що органом досудового розслідування допущено неповноту під час його проведення, не виконано ухвалу слідчого судді у вказаному кримінальному провадженні, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, а тому постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати та продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000156 від 16 квітня 2022 року.

При цьому, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні вимог заявника про визнання протиправною бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання № 3 від 20.03.2023 року та щодо не виконання ухвали слідчого судді від 30.03.2023 року, слід, відмовити, оскільки саме така бездіяльність і є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Крім того, вимога ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого надати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання вже було вирішено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.03.2023 року.

Оскільки, ухвалою слідчого судді, скасовується постанова старшого слідчого 2 віділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 від 06 квітня 2023 року, про закриття кримінального провадження

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, - задовільнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого 2 віділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_4 від 06 квітня 2023 року, про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 16 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 109 КК України.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000156 від 16 квітня 2022 року.

В решті вимог,- відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 28 квітня 2023 року о 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1