Номер провадження № 1-кп/243/694/2023
Номер справи 243/2957/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

підготовчого судового засідання

«21» липня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000258, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 11 липня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, інвалідом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження був обраний у виді тримання під вартою на строк до 23 липня 2023 року включно.

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за № 0000258, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1. затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2. закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

3. повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4. направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5. призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

6. доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

У відповідності до вимог статті 31 частини 2, статті 315 частини 4 КПК України судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 частиною 1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити Клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.

Обвинуваченим ОСОБА_4 не заявлено Клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.

Суд, з метою підготовки до судового розгляду, вислухавши думку учасників процесу, які вважали, що кримінальне провадження можна призначити до судового розгляду, приходить до наступного висновку:

1. Справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.

2. Справа розглядатиметься у відкритому судовому засіданні.

3. Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор заявив Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до шістдесяти днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, місце та час судового засідання. На адресу суду надійшла Заява ОСОБА_8 , в якій він просив суд підготовче судове провадження та подальший судовий розгляд проводити за його відсутності, питання щодо покарання ОСОБА_4 залишає на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення Клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити Клопотання прокурора.

Згідно із п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, з Обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі "Смирнов проти Росії", наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Встановлено, що 24 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

25 квітня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

10 липня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду,так як одразу після скоєння кримінального правопорушення останній не повідомив про факт вчинення злочину до правоохоронних органів та здійснив заходи щодо приховування скоєного ним кримінального правопорушення, суд вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України.

Також суд зазначає, що має місце ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою викривлення істини по справі на свою користь, шляхом унеможливлення виявлення зазначеного та визнанням речовими доказами.

Також суд зазначає, що має місце ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 , може впливати на свідків, так як йому відоме їх місце мешкання та вони є знайомими, шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань та викривлення істини по справі, спонукаючи до зміни вже наданих, небажаних для нього свідчень.

Суд погоджується, що має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як маючи працездатний вік останній офіційно не працевлаштований, офіційного або постійного джерела доходу не має, при цьому дані обставини свідчать про те, що він скоїв вищевказане кримінальне правопорушення, та може вчинити повторно кримінальне правопорушення.

Розглянувши Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, суд зауважує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує імовірний ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, перешкоджати істині у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд вважає, що обставини, на які посилалась сторона захисту в якості підстав для зміни запобіжного заходу, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелювати встановлені ризики.

Суд не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді Клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) та тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд вважає, що у Клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Також суд вважає, що в Клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, може вплинути на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд дійшов висновку про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів, тобто по 18 вересня 2023 року включно.

У відповідності до статті 182 КПК України «Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальних рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу».

У відповідності до статті 183 частини 4 КПК України « Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

- щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, та під час вчинення кримінального правопорушення було спричинено загибель потерпілого, з урахуванням попередньої поведінки обвинуваченого, суд вважає можливим не визначати розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 314, 315, 369-372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження за № 0000258, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України прийняти до провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до статті 31 частини 2, статті 315 частини 4 КПК України не заявлено Клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально у складі трьох суддів.

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі Обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000258, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 , повідомленого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України на 21 липня 2023 року на 09 годину 40 хвилин поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на строк шістдесят діб - до 18 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: Прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , свідків та обвинуваченого ОСОБА_4 доставити конвоєм.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити Начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 в п`ятиденний строк з моменту проголошення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено, складено та підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали проголошено 21 липня 2023 року о 12 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1