Провадження № 1-кс/202/4880/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 14.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Українець, громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 , в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14 червня 2023 року близько о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи біля будинку розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська 28, де побачив транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21013», державний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , коричневого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_10 , та в цей час у нього раптово виник протиправний намір, спрямований на заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_6 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, не маючи законного права користування вказаним транспортним засобом, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, впевнившись що його дії є таємними для оточуючих, підійшов до транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013», державний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , коричневого кольору, відчинив незамкнуті пасажирські двері та проник до салону вищевказаного авто.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 знаходячись в салоні легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013», державний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , коричневого кольору, який знаходився поблизу будинку розташованогоза адресою: м. Дніпро, вул. Березинська 28, доводячи свій протиправний намір до кінця, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання їх наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, не маючи дозволу законного власника на його експлуатацію, всупереч волі останнього, методом з`єднання дротів запалення, запустив двигун вищевказаного авто та почав рух вулицями міста Дніпро, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд спричинивши своїми діями ОСОБА_10 майнову шкоду.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконно заволодів транспортним засобом.

Докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 є: протокол прийняття заяви ОСОБА_11 від 14.06.2023; протоколом огляду місця події 14.06.2023 за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська 28; протокол огляду місяця авто від 14.06.2023 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 52; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.06.2023; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 14.06.2023; протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_16 ; протоколом обшуку особи від 14.06.2023; повідомлення про підозру ОСОБА_6 ; допитом підозрюваного від 14.06.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Також, враховуючи п.п. 4, 5, 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 постійного офіційного місця роботи та проживання не має.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років позбавлення волі, зокрема, ОСОБА_6 не має постійного місця мешкання у місті Дніпро, а за місцем реєстрації у місті Запоріжжі не проживає. Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілої та свідка, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показі.

Ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного джерела доходу у зв`язку з чим може вчиняти інші майнові злочини.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , може впливати на свідків, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_6 , комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Крім того ОСОБА_6 не має постійного місця проживання.

Слідчий в клопотання посилається, що до підозрюваного не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо вони не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечити виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства

На підставі викладеного, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_17 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та встановити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 вину визнає, ризики є непідтвердженими, вчинене кримінальне правопорушення є нетяжким.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення матеріалами клопотання та в судовому засідання доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що відповідно до вимог ст..183 КПК України дозволяє застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; копіями протоколів про допит свідків; копіями проведених слідчих експериментів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить те ,що від підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

При цьому, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , хоча і має зареєстроване місце проживання в Харківській області, за місцем проживання його матері, але зі слів підозрюваного він там не проживає і не має наміру проживати, з батьком підозрюваного, який проживає в Новомосковську , він відносини не підтримує і батько не бажає, щоб він проживав з ним. Зі слів підозріваного він не має постійного місця проживання в м.Дніпрі, немає укладених договорів оренди житла, ночує де прийдеться.

При таких обставинах, слідчий суддя вважає, що підозрюваний не має постійного місця проживання, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, а тому не має постійного доходу. Все це свідчить про те, що перебуваючи на свободі, є всі підстави вважати, що він може переховуватись від органу досудового розслідування , або вчинити будь-який інший злочин.

Окрім того, є ризик, незаконно впливати на свідків, який підтверджується тим, що підозрюваний, будучі знайомим зі свідками, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідків, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується посилання сторони захисту та самого підозрюваного щодо обрання запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що неможливість застосування такого виду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 пов`язана з тим, що підозрюваний фактично не має постійного місця проживання і застосування таких запобіжних заходів, які передбачають покладення на особу певних обов`язків,пов`язаних з перебуванням за місцем постійного проживання. При таких обставинах застосування таких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з урахуванням особи підозрюваного, суд вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити. Тому, слідчий суддя враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу, та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 коп., що відповідає межі застави, встановленій п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Окрім того, у разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) по 12 серпня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 26840 грн (двадцять шість тисяч вісімсот сорок ) гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 12.08.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1