Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8284/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНІ у м. Києві ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0001322 від 24.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У С Т А Н О В И В :

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках кримінального провадження №0001322 від 24.06.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001322 від 24.06.2013, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуально керівництво в якому здійснюється Подільською окружною прокуратурою м. Києва.

24.06.2023 органом досудового розслідування повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, не працюючого, навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва та архітектур, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого. 16.06.2023 Печерським УП ГУНП у м. Києві, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про те що він підозрюється у повторному викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинному в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2023 близько 22 год. 45 хв., неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із своїм другом, перебували біля оглядового колеса за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 2, де ОСОБА_5 побачив раніше йому не знайомого, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на тротуарі. В цей у неповнолітнього ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

26.06.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.07.2023 року включно.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчої підтримала, просила його задовольнити, з підстав наявності ризиків та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі. Оскільки, підозрюваний перебуває на обліку у поліції як особа, яка вчинила домашнє насильство та щодо нього відкрито ще два кримінальних провадження, тому вважає, що слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила суд врахувати, що особа є неповнолітньою і ризики у даному кримінальному провадженні зменшились, тому слід обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, покладаючись на розсуду суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просила обрати домашній арешт, пояснивши суду, що за місяць усвідомив, що не хоче перебувати у місцях позбавлення волі.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, визначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Як встановлено судом, 28.06.2023 Ухвалою Подільського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 24.08.2023, а строк тримання від вартою 22.07.2023.

Злочини, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Метою попереднього ув`язнення згідно з цим законом є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі (екстрадиції) або транзитного перевезення особи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу (в тому числі у вигляді тримання під вартою) відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При розгляді даного клопотання, суд, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, виходить з усвідомлення, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, і що це питання не може вирішувати «in abstracto». Це питання має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими суд мотивує своє рішення, та належно задокументованих фактів. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують вимогу поваги до особистої свободи (рішення в справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV). Суд зауважує, що тяжкість висунутих обвинувачень, ризик ухилення від слідства та суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків були підставами для винесення ухвали про обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу. Проте, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для подальшого тримання під вартою (див. рішення у справах «Яблонський проти Польщі» (Jablonski v. Poland), заява № 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та «І.А. проти Франції» (I.A. v. France), заява № 28213/95, п. 102, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII). До того ж, такі підстави мають бути чітко сформульовані у відповідних рішеннях національних судів (Рішення від 4 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти» (Ilowiecki v. Poland), заява № 27504/95, п. 61).

Слідча в клопотанні зробила посилання на те, що в ході досудового розслідування направлено на виконання постанову про проведення амбулаторної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи та направлено на виконання постанову про призначення судово-медичної експертизи, на даний час результати по яким не отримано. Однак, це не може бути єдиним обґрунтуванням продовження тримання під вартою, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена можливості, навіть при відмові у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зібрати всі необхідні докази, в тому числі, провести відповідні експертні дослідження.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні слід відмовити, оскільки, раніше заявлені ризики передбачені пунктами 1 і 5 ч.1 ст.177 КПК на теперішній час втратили свою актуальність, а закінчити досудове розслідування не можливо виключно через необхідність проведення ряду експертиз та отримання відеозаписів з камер спостереження, що не є підставою для продовження строків тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності продовження підозрюваному ОСОБА_5 найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором не надано достатніх і належних доказів того, що підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, враховуючи, що до клопотання не долучено відповідних доказів можливого впливу чи перешкоджанню досудовому розслідуванню за час перебування особи в СІЗО.

В той же час, суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, наразі може існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування підозрюваної від слідства та суду, однак, наявність лише цього ризику, не може бути підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, оцінивши в сукупності всі обставини справи, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, враховуючи особу підозрюваного, останній є неповнолітнім, навчається у Київському вищому професійному училищі будівництва і архітектури, тому слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме, у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України та полягає в забороні підозрюваній цілодобово залишати житло, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 176 - 179, 184, 193 - 194, 196, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, практикою Європейського суду з прав людини, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчої СВ Подільського УПІ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0001322 від 24.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення;

Змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування до 24.08.2023 року;

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, а також зміни контактних засобів зв`язку, здати на зберігання паспорт для виїзду громадянина України за кордон; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

Строк виконання покладених обов`язків рахувати - в межах строку досудового розслідування до 24.08.2023;

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого слідчого та/або прокурора у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень 3 питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1