Справа № 621/1815/23
Пр. № 1-кп/621/234/23
ВИРОК
12 липня 2023 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області :
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за відсутності потерпілого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиман Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1.вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.02.2019 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років; звільнений від покарання з випробуванням на строк 2 роки;
2.вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2019 за сукупністю злочинів, передбачених частинами 2, 3 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 28.09.2022 звільнений за вітбуттям строку покарання;
у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,
04.04.2023 у період часу з 9:00 по 12:00 години ОСОБА_4 , який перебував на території домоволодіння АДРЕСА_3 , під час вживання спирних напоїв з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , виявив у приміщенні вказаного вище житлового будинку чавунну плиту пічного опалення, що належить ОСОБА_5 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Того ж числа близько 12:00 години, реалізуючи зазначений умисел, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня №341/2022, від 12 серпня 2023 №573/2022, від 07 листопада 2022 №757/22), ОСОБА_4 , у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю власника, тим, що його дії ніким помічені не будуть, викрав з приміщення житлового будинку чавунну плиту пічного опалення 71*41*1 см., що належить ОСОБА_5 , якою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 771 грн. 00 к.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна, повторно.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та показав про зазначені вище обставини вчинення ним крадіжки в умовах воєнного стану.
Так, у квітні 2023, в денний час, в умовах воєнного стану, під час вживання спиртних напоїв у товаристві кількох осіб, за місцем проживання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_3 , він вчинив крадіжку чавунної плити пічного опалення, якою розпорядився на власний розсуд. В подальшому на пропозицію потерпілого повернути майно відмовився.
У вчиненому щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність, просив не позбавляти волі.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;
- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;
- обставину, що обтяжує покарання, якою відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння;
- особу обвинуваченого, який раніше судимий тому числі й за вчинення корисливих злочинів; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував; не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості; не одружений; за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги відсутні.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
При призначенні ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, однак обвинувачений щиро розкаявся, враховуючи позицію потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.
Приймаючи рішення про звільнення від покарання з випробуванням суд, окрім зазначеного, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а повинно слугувати виправленню особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
На розсуд суду, звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням відповідає вимогам Закону та є цілком обґрунтованим в контексті конкретних обставин справи, пост кримінальної поведінки обвинуваченого, який не ухилявся від суду, компрометуючі дані щодо нього відсутні, що вказує на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути 220 грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_9 для проведення судово-товарознавчої експертизи №1658/23 від 13.04.2023.
Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14.04.2023, належить скасувати.
З метою забезпечення виконання вироку суду до набрання ним законної сили у відношенні ОСОБА_4 , слід залишити запобіжний захід домашній арешт.
Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді від 16.05.2023 запобіжний захід домашній арешт, із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 , 220 (двісті двадцять) грн 00 коп. на користь судового експерта ОСОБА_9 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №1658/23 від 13.04.2023.
Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14.04.2023 арешт тимчасового вилученого майна.
Речові докази: чавунну плиту пічного опалення, що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати йому повернутою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: