07.06.2023 Провадження по справі № 1-кп/940/71/23
Справа № 940/202/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинувачених ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0003347 від 23.12.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Звенигородка Черкаської області, не працюючої, з середньою освітою, не одруженої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Звенигородка Черкаської області, не працюючої, не одруженої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Судом встановлено, що 22.12.2022 року близько 14 години ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , діючи із спільним злочинним умислом, прийшли до домоволодіння потерпілоi ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 під приводом соціальних працівників зайшли в кімнату житлового будинку потерпілої ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 на незаконне заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_9 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_9 та з метою введення її в оману, повідомила потерпілій завідомо неправдиву інформацію про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є соціальними працівниками Пенсійного фонду України та здійснюють обмін гривневих банкнот, пред`явивши при цьому посвідчення. Після цього, ОСОБА_5 повідомила потерпілій ОСОБА_9 , що їй необхідно надати всі гроші, які є у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_9 довірилася словам ОСОБА_5 та, добросовісно помиляючись у намірах останньої, передала ОСОБА_5 гроші в сумі 7800 грн., з якими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проводили маніпуляції у вигляді переписування номерів банкнот та нібито поклали гроші у паперовий конверт, який залишили на столі.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 спільно iз ОСОБА_4 заволоділи грошима потерпілої ОСОБА_9 . тa зникли з місця вчинення злочину.

Своїми діями ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 7800 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

07 червня 2023 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_9 зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, розмір заподіяної шкоди, яку обвинувачені відшкодували потерпілій у повному обсязі, при цьому обвинувачені у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та правову кваліфікацію їхніх дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України; ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнала повністю та зазначила, що вона дійсно вчинила зазначене кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вона добровільно, без насильства та примусу заключила угоду з потерпілою про примирення та завдана її діями майнова шкода відшкодована потерпілій в повному обсязі. Умови, зміст укладеної між нею та потерпілою угоди про примирення та наслідки її невиконання їй повністю зрозумілі. Згодна з призначенням їй покарання, зазначеним в угоді та просила суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнала повністю та пояснила, що вона дійсно вчинила зазначене кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вона добровільно, без насильства та примусу заключила угоду з потерпілою про примирення та завдана її діями майнова шкода відшкодована потерпілій в повному обсязі. Умови, зміст укладеної між нею та потерпілою угоди про примирення та наслідки її невиконання їй повністю зрозумілі. Згодна з призначенням їй покарання, зазначеним в угоді та просила суд затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явилась. Разом з тим, надала до суду заяву, в якій зазначила, що грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. їй відшкодовані та просить підписану нею угоду з обвинуваченими розглядати за її відсутності та не викликати її в судове засідання, посилаючись на стан здоров`я та в силу похилого віку.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену угоду про примирення.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення, укладену між його підзахисними та потерпілою на умовах, визначених у ній.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення в кримінальному провадженні № 0003347 від 23.12.2022 року, укладену 07 червня 2023 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покаранняОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_12