Справа № 461/7429/23
Провадження № 1-кп/461/684/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи стосовно якої вирішується

питання застосування заходів

медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , за матеріалами кримінального провадження №0001664 від 12 червня 2023 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001664 від 12 червня 2023 року відносно ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 12 червня 2023 року, в період часу з 13 год. 40 хв. по 13 год. 50 хв., перебуваючи у приміщенні ювелірного магазину «ЗолотКо», що знаходиться по вул. Дорошенка, 16 у м. Львові, ігноруючи існуючи елементарні правила поведінки та моралі у суспільстві, вчинив хуліганські дії, які за своїм змістом відзначалися особливою зухвалістю.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи у публічному місці в приміщенні ювелірного магазину «ЗолотКо», де в цей час знаходились працівники магазину, безпричинно, виражаючи явну неповагу до суспільства, виявляючи зневагу до елементарних правил поведінки у громадському місці, загальноприйнятих норм моралі та добропристойності, почав поводити себе неадекватно, після чого діставши засіб сльозогінної та дратівної дії який містився у балончику з маркуванням «ТРИЗУБ-1М», застосував такий безпідставно до працівників зазначеного магазину, після чого, перебуваючи на вулиці біля вищевказаного магазину дістав заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень зовні схожий на вогнепальну зброю із маркуванням « НОМЕР_1 » - «SIG SAUER P 320» здійснив з нього близько дев`ять пострілів по вхідних дверях та вітрині вказаного ювелірного магазину «ЗолотКо», чим вчинив грубе порушення громадського порядку та створив реальну загрозу для життя чи здоров`я перехожих осіб, які у цей час проходили неподалік вказаного місця, а також працівників ювелірного магазину «ЗолотКо», після чого втік з місця події.

12.06.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у відповідності до вимог ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

13.06.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 719 від 31.08.2023, встановлено, що ОСОБА_5 на даний час страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно наданих матеріалів кримінального провадження можна вважати, що даний тяжкий психічний розлад у нього розвинувся приблизно з початку 2021 року. В період інкримінованого правопорушення також страждав тяжким психічним розладом у формі шизофренії. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення в спеціальний лікувальний заклад із надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що, на його думку, є законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 .

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінивши їх в сукупності, з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, провівши судовий розгляд, заслухавши покази та доводи особи відносно якої скеровано клопотання та інших учасників процесу, перевіривши доводи сторін кримінального провадження та докази у справі, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння повністю та об`єктивно доводиться наступними нижченаведеними доказами.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.06.2023, згідно якого ОСОБА_9 просив прийняти міри до невідомої йому особи, яка в період часу з 13.40 год до 13.50 год 12.06.2023 р. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою предмету схожого на пістолет стріляла по вхідних дверях та вітрині магазину, та розпилювала сльозогінний газ в приміщенні магазину.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.06.2023, згідно якого ОСОБА_10 просила прийняти міри до невідомої їй особи, яка в період часу з 13.40 год до 13.50 год 12.06.2023 р. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою предмету схожого на пістолет стріляла по вхідних дверях та вітрині магазину, та розпилювала сльозогінний газ в приміщенні магазину.

Протоколом огляду предмету від 14 червня 2023 року, згідно якого було оглянуто відеозапис здійснений камерою зовнішнього відео нагляду за 12.06.2023 року. На даному записі зафіксовано ОСОБА_5 , який вийшовши з приміщення ювелірного магазину «ЗолотКо», витягнув предмет візуально схожий на пістолет, після чого перебуваючи на вулиці біля вищевказаного магазину, здійснив з нього постріли по вхідних дверях та вітрині вказаного ювелірного магазину.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 , містять ознаки суспільно - небезпечного діяння наведеного у клопотанні.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 719 від 31.08.2023, встановлено, що ОСОБА_5 на даний час страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно наданих матеріалів кримінального провадження можна вважати, що даний тяжкий психічний розлад у нього розвинувся приблизно з початку 2021 року. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 також страждав тяжким психічним розладом у формі шизофренії. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді поміщення в спеціальний лікувальний заклад із надання психіатричної допомоги.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів щодо того, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і вказує на потребу у застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру наведених у висновку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Вмотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Із зазначеним вище у висновку експерта станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу, у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст. 505 КПК передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку. (ч.3 ст.94 КПК України).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК ) - висновку судово-медичної експертизи.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди безпосередньо йому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи з положень п. 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід застосований до особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, до набрання ухвалою законної сили слід залишити без змін.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2023 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 512, 513, 516 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 14 червня 2023 року на майно, а саме на мобільний телефон «GooglePixel» чорного кольору з силіконовим чохлом чорного кольору, металевий предмет візуально схожий на пістолет коричневого кольору, марки «SigSauer P320» калібром 4,5 мм з газовим балоном марки «ROSMAN», чорний магазин з набоями, металеву ємкість «X-Speed» 4,5 мм з металевими предметами схожими на кулі, пластиковий предмет чорного кольору схожий на кобуру, газовий балончик чорного кольору «ТРИЗУБ1-М», металевий предмет сірого кольору зовні схожий на газовий балончик «Rosman», паперова коробка «SigSauer P320» з чеком, одяг, а саме: куртка зеленого кольору «Hous», штани сірого кольору в клітинку фірми «Hous», футболка вишневого кольору фірми «SiaLine», чорні кросівки фірми «Stefano», які було вилучено 12.06.2023 року, за адресою: м.Львів, вул. Словацького, 4, в порядку ст. 208 КПК України у затриманого ОСОБА_5 , дев`ять металевих кульок з металу сірого кольору вилучених в паперовий згорток, які вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 16, після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Речові докази, після набрання ухвалою законної сили, а саме:

-мобільний телефон «GooglePixel» чорного кольору з силіконовим чохлом чорного кольору, куртку зеленого кольору «Hous», штани сірого кольору в клітинку фірми «Hous», футболку вишневого кольору фірми «SiaLine», чорні кросівки фірми «Stefano» - повернути ОСОБА_5 ;

-металевий предмет візуально схожий на пістолет коричневого кольору, марки «SigSauer P320» калібром 4,5 мм з газовим балоном марки «ROSMAN», чорний магазин з набоями, металеву ємкість «X-Speed» 4,5 мм з металевими предметами схожими на кулі, пластиковий предмет чорного кольору схожий на кобуру, газовий балончик чорного кольору «ТРИЗУБ1-М», металевий предмет сірого кольору зовні схожий на газовий балончик «Rosman», паперова коробка «SigSauer P320» з чеком, дев`ять металевих кульок з металу сірого кольору вилучених в паперовий згорток, змив на марлевий тампон з ручки дверей, зовнішньої сторони, змив на марлевий тампон з вітрини магазину, змив на марлевий тампон із стебла квітів, що знаходились в смітнику, фрагмент скла вилучений в паперовий згорток, дев`ять металевих кульок з металу сірого кольору вилучених в паперовий згорток, слід низу взуття з поверхні скляної вставки вхідних дверей перекопійований по ТДП, запаховий слід з поверхні пластикової ємності з антисептиком знищити;

-компакт диск типу «CD-R», об`ємом 70 МВ, круглої форми, на якому міститься файл /запис/ за 12.06.2023, що здійснювався камерою зовнішнього відео-нагляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ФОП « ОСОБА_11 », що знаходиться по АДРЕСА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження;

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а особою стосовно якої вирішено питання застосування заходів медичного характеру протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1