провадження № 1-кс/753/2284/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002540 від 30.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодження із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт (речей) майна, що визнано постановою слідчого речовим доказом для його збереження.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002540 від 30.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.06.2023 року близько 20 год. 06 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова, неподалік будинку №44, було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у зберіганні наркотичного засобу з метою подальшого збуту.

В подальшому, в ході складання протоколу затримання та здійснення особистого обшуку ОСОБА_5 , окрім речовини, схожу на наркотичну, було вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі М13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 .

В ході огляду вищевказаного мобільного телефону виявлено фотозображення та листування, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до незаконного збуту наркотичних засобів.

Зважаючи на це, постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 року мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі М13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Вказане вище майно має вважливе значення для проведення досудового розслідування та, ймовірно, містить на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий вважає, що підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна, є збереження речових доказів та у зв`язку з тим, що дане майно є доказом розслідуваного злочину.

Відповідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, підтвердив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речового доказу, оскільки дане майно є доказом розслідуваного злочину.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підьверджується телефонограмою, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, що узгоджується із ч. 1 ст. 172 КПК України, та є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Так, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши доводи слідчого, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002540 від 30.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.06.2023 року близько 20 год. 06 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова, неподалік будинку №44 було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у зберіганні наркотичного засобу з метою подальшого збуту.

В подальшому, в ході складання протоколу затримання та здійснення особистого обшуку ОСОБА_5 окрім речовини, схожу на наркотичну, було вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі М13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 .

В ході огляду, за особистої згоди та дозволу ОСОБА_5 , вищевказаного мобільного телефону виявлено фотозображення та листування, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до незаконного збуту наркотичних засобів.

Відтак, постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 30.06.2023 року мобільний телефон марки SAMSUNG, моделі М13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий вважає, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна, є збереження речового доказу у зв`язку з тим, що дане майно є доказом розслідуваного злочину.

Так, 30.06.2023 року вищевказане майно в порядку ст. 98 КПК України постановою слідчого Дарницького УП ГУ НП у м.Києві було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що 01.06.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, й наразі йому обрано запобіжний захід.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речового доказу слідчий суддя вважає, що слідчий довів про достатні підстави для арешту такого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 172 КПК України слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджено матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна, й у тому числі, постанова слідчого про визнання речовим доказом вилучених під час обшуку речей та документів згідно ухвали слідчого судді про проведення обшуку.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчим суддею встановлено, що слідчим доведено необхідність арешту щодо вказаного речового доказу за матеріалами кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 170 цього Кодексу, зважаючи на правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, й оскільки вказане майно є знаряддям вчинення злочину та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, це майно відповідає критеріям речових доказів, має значення речових доказів з метою їх збереження, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з огляду на обгрунтованість такого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 176, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002540 від 30.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт намобільний телефон марки SAMSUNG, моделі М13, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів дня проголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: