Справа № 697/1435/23
Провадження № 1-кс/697/272/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18 серпня 2023 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Канівського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження, в якій просить постанову прокурора від 30.06.2023 щодо відмови у задоволенні заяви про реабілітацію та ймовірну постанову про закриття кримінального провадження № 0000137 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, у зв`язку зі смертю винної особи - скасувати.

Вимоги скарги обгрунтовує тим, що СВ відділу № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000137 по факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Учасником ДТП є ОСОБА_7 , який помер.

09.06.2023 родина покійного ОСОБА_7 отримала повідомлення про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав для ОСОБА_7 .

Стороною захисту було подано заяву щодо реабілітації померлого та заперечення проти закриття кримінального провадження та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

29.06.2023 захисником отримано постанову про часткове задоволення клопотання. Надано дозвіл на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

30.06.2023 захисник повторно подала заяву щодо реабілітації померлого, так як процесуального рішення щодо наданого питання стороною обвинувачення не прийнято. Постанову про закриття кримінального провадження стороні захисту не вручено.

30.06.2023 о 18:15 год. за місцем її проживання слідчим ОСОБА_8 їй було вручено постанову від 30.06.2023 про відмову у задоволенні її клопотання.

На думку прокурора слідством зібрані всі докази винуватості померлого. Можливості надати свої клопотання та доводи з приводу доказів, що містяться у матеріалах справи стороні захисту не надано.

Звертається зі скаргою до слідчого судді на дії сторони обвинувачення та прокурора, адже їхніми діями зневажено всі принципи надбання чинного законодавства щодо принципу невинуватості, права на захист та об`єктивного розгляду справи, гарантованого Конституцією України та КПК України.

ДТП сталося 07.07.2022 і під час пригоди були очевидці. Але слідством не допитані очевидці на місці, що викликали 102, 103. Можливо вони бачили саме ДТП.

Одним із очевидців даної події є пасажирка автомобіля ВАЗ, яка викликала медичну допомогу та поліцію, що підтверджується рапортом працівника поліції, підписаний ОСОБА_9 .

Дзвінки на 102: тел. НОМЕР_3 ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , тел. НОМЕР_2 ОСОБА_12 .

Тоді як на показах свідка ОСОБА_13 побудовано все обвинувачення.

У його показах є протиріччя між першим допитом від 05.08.2022 і другим від 19.09.2022. То він говорив, що потерпілий повернув голову і тоді почав виїжджати на зустрічну смугу, в іншому допиті він бачив інше.

При слідчому експерименті параметри зближення велосипеда встановлювалися безпосередньо на місці, а не з робочого місця водія ОСОБА_13 , що рухався позаду на 100 м.

Він з місця можливого зіткнення показав де стояв велосипед, що вже не об`єктивно, адже всі ці події він бачив із свого робочого місця.

Правильним було б: сідає на робоче місце водія, повинен бути статист на велосипеді, по телефону встановлювати зі свого робочого місця всі обставини. Він повинен був би розташуватися у своєму або подібному автомобілі, щоб йому об`єктивно було видно ті обставини на які він вказував.

Сторона захисту вважає, що не об`єктивно проведено слідчий експеримент. Це призвело до зазначення невірних вихідних даних для проведення експертизи.

Більше того, свідок ОСОБА_13 не міг правдиво показати всі обставини, адже із протоколів допиту ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 19.09.2022 встановлено, що слідчий крейдою намалював слід гальмування авто (достовірно не відомо відповідає він дійсності чи ні) вже після чого свідок ОСОБА_13 показував як рухався потерпілий.

На думку сторони захисту потрібно провести повторний слідчий експеримент з водієм ОСОБА_13 і тільки після цього проводити судові експертизи.

Крім того, на необ`єктивність слідства вказує те, що з основним свідком, пасажиркою автомобіля ВАЗ ОСОБА_12 , яка безпосередньо перебувала на місці, орієнтувалася в обстановці більше ніж свідок ОСОБА_13 (не за 100 м.), не проведено жодної слідчої дії, вона не допитана, слідчий експеримент з нею не проводився.

Обов`язковим складом злочину є отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Тому обов`язково потрібно встановити не тільки тяжкість тілесних ушкоджень, а й те, що вони отримані потерпілим внаслідок ДТП.

На першій сторінці висновку зазначено: «висновок експерта № 02-01/470 на підставі постанови ст. слідчого СВ Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області Юлії Тертишної».

Підставою для проведення судово-медичної експертизи є саме відповідна ухвала слідчого судді чи суду, в якій визначається ряд питань, що ставляться перед експертом. Однак, зазначене залишилось поза увагою прокурора.

Окрім того, експерт не звернув уваги на стан сп`яніння потерпілого 2.05 проміле. В такому стані потерпілий міг отримати тілесні ушкодження до ДТП. При цьому, експерт проводив експертизу без огляду потерпілого. Експерт не перевіряв відомості про можливе отримання травми до ДТП, а лише відбулося припущення, що тілесні ушкодження виникли на підставі подій, вказаних слідчим у вихідних даних.

Експертом не вчинено будь-яких дій щодо отримання огляду та пояснень потерпілого, для перевірки даних слідчого. Все це порушує принцип об`єктивності експерта.

Також не була встановлена особа, з ким вживав алкоголь потерпілий, не відпрацьований його маршрут з моменту вживання алкоголю до моменту ДТП, не встановлено чи падав він перед цим через необережність та свій стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичною документацією.

В даному випадку сторона захисту була позбавлена можливості провести комісійну експертизу у відповідності до Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, які затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 № 6.

Отже, сторона захисту була позбавлена заявити клопотання про допит очевидців ДТП; заявити клопотання про допит безпосереднього свідка ДТП ОСОБА_12 та проведення з нею слідчого експерименту; надати зауваження на слідчий експеримент з свідком ОСОБА_13 та клопотати про повторне проведення слідчого експерименту, з урахуванням зауважень; подати клопотання про допит особи, з якою потерпілий вживав алкоголь за дві години до ДТП та відпрацювання його маршруту на предмет завдання тілесних ушкоджень з необережності самим потерпілим; заявити клопотання про проведення повторних експертиз та комісійної експертизи, щодо встановлення кваліфікуючих ознак злочину.

Внаслідок необ`єктивного неповного проведеного досудового розслідування визнано винуватим померлого батька скаржника без надання можливості довести його невинуватість.

Скаржник в судовому засіданні підтримала скаргу з підстав, які зазначені у ній. Пояснила, що вона була присутня як при огляді місця події, де їм повідомили, що гальмівний шлях 36 метрів, а по матеріалах виявляється більший. Під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , де слідчий намалювала крейдою все сама, а потім задавала запитання свідку. Свідок повідомляв, що швидкість була десь 70 км/год. У експертизах вже визначено, що швидкість автомобіля 80 - 90 км/год. Не були допитані люди в селі, проте потерпілий викрав велосипед, і як казали люди, падав біля магазину. Її батько має водійський стаж більше 32 років, був акуратним і не допускав порушень дорожнього руху, правопорушень не вчиняв. Люди говорять, що ОСОБА_16 кидався під автомобілі, заробляючи так гроші.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала доводи скарги в повному обсязі та просила її задовольнити, суду пояснила, що у законодавстві не визначена форма заяви про реабілітацію померлого, і в ній не передбачено надання вказівок, які слідчі дії повинні бути проведені. Оскільки за першою заявою про реабілітацію померлого не було прийнято ніякого процесуального рішення щодо реабілітації померлого, було повторно подану таку заяву після ознайомлення з матеріалами справи. Вказані дії були спрямовані на набуття статусу у провадженні. Вихідні дані бралися зі слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 . Його покази мають розбіжності з тим, що він повідомляв при проведенні слідчого експерименту за його участю. Слідчий експеримент був проведений неправильно, тому допущено неповноту досудового розслідування. Сторона захисту хотіла поприймати участь у слідчих діях, ставити питання свідкам, експертам. Також не допитані свідки, які були очевидцями ДТП, а саме: особи, які викликали поліцію та швидку, не дипитана ОСОБА_12 , слідчий експеримент з нею не проводився. Судово-медична експертиза потерпілого проведена до встановлення стану сп`яніння потерпілого. Не перевірялося, чи він отримав тілесні ушкодження в результаті ДТП чи він падав до цього, тому необхідно провести комісійну експертизу. Крім того, ніхто з експертів не оглядав та не опитував потерпілого. Дані про алкогольне сп`яніння потерпілого не враховувалися, оскільки акт хіміко-токсилогічного дослідження отриманий вже після проведення експертизи. Не досліджено маршрут потерпілого, та не з`ясовувалось чи не падав потерпілий та не отримував тілесні ушкодження до того, як потрапив у ДТП. Просить надати можливість поприймати участь в слідчих діях для того, щоб у родичів не виникало сумнівів у винуватості чи невинуватості їх батька.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснив, що скарга є необгрунтованою, оскільки проведені всі необхідні дії в даному кримінального провадженні. Проведені п`ять експертиз, в тому числі з урахуванням рельєфу місцевості, де трапилась ДТП, в тому числі комплекс слідчих дій і для реабілітації ОСОБА_7 . Допитані всі свідки, які бачили обставини ДТП, ОСОБА_12 була допитана, але експеримент з нею не проводився, бо вона є заінтересованою особою. Оскільки особи, які викликали швидку та поліцю не були очевидцями дорожньо-транспорної пригоди, їх допит є недоцільним. Під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 застосовувалася відповідна методика стосовно визначення моменту зближення, виявлення перешкод для водія, який рухається в попутному напрямку відносно водія, який рухається попереду. Тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих при ДТП потерпілим, встановлена у відповідності з даними оперативного втручання. Дослідження маршруту потерпілого перед ДТП не є необхідним для встановлення обставин кримінального правопорушення. Прокурором надсилалося повідомлення про можливість закриття провадження за п.5 ч.1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_12 його родичам. Захисником подане клопотання про реабілітацію померлого та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке було частково задоволено та надано матеріали провадження для ознайомлення. Через сім днів повторно подано клопотання про реабілітацію померлого. Оскільки і перше і друге клопотання про реабілітацію померлого не містило жодної вказівки на невинуватість померлого та на комплекс слідчих дій, які необхідно було провести, прокурором винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків

Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знаходилося кримінальне провадження №0000137 від 07.07.2022, в рамках кримінального провадження якого досудове розслідування завершено, зібрано достатньо доказів для прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні - повідомлення про підозру водію автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_7 та скерування його до суду, проте підозра не вручена, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

21.06.2023 частково задоволено клопотання представника доньки померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо реабілітації померлого та заперечення проти закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, а також про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження. Надано дозвіл на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

30.06.2023 представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повторно звернулася до Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури з заявою щодо реабілітації померлого та заперечення проти закриття кримінального провадження, в якій просила продовжити кримінальне провадження.

30.06.2023 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання представника доньки померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо реабілітації померлого та заперечення проти закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, яка була вручена захиснику ОСОБА_5 30.06.2023 о 18.15 год.

Також 30.06.2023 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000137 від 07.07.2022 стосовно ОСОБА_7 , відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками злочину передбачено ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю особи, стосовної якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;

3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України;

9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав;

10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.10 ст. 284 КПК України, за наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті:

1) прокурор - до винесення постанови про закриття кримінального провадження направляє одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику померлого письмове повідомлення про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження;

2) суд - до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення повідомлень, одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. Кримінальне провадження закривається, якщо у 10-денний строк не надійшло клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. Клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження розглядається прокурором у строки та порядку, передбачені статтею 220 цього Кодексу.

До компетенції слідчого судді при розгляді вказаної скарги входить перевірка відповідності постанови прокурора вимогам ст.110 КПК України, а також встановлення чи виконані в рамках кримінального провадження всі необхідні процесуальні дії та встановлені обставини, які мають значення для кримінального провадження для прийняття вмотивованого кінцевого процесуального рішення.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч. 1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідною процесуального рішення.

Метою перевірки законності постанови прокурора про закриття кримінального провадження є не встановлення обставин справи, у тому числі винуватості чи невинуватості особи, а лише перевірка судом дотримання вимог кримінального та кримінального-процесуального законодавства при прийнятті відповідного рішення.

При цьому слідчий суддя зазначає що закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного кримінального правопорушення та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення немає жодного практичного сенсу.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2019 у справі № 761/ 33482/16-ц.

Тлумачення п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України дозволяє дійти висновку про те, що кримінальне провадження може продовжуватися після смерті особи лише з метою її реабілітації. Тобто, на будь-якій стадії кримінального провадження у разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності відповідних підстав провадження повинна тривати далі з метою реабілітації померлого.

З позиції КПК України, реабілітація померлого - це можливість доведення невинуватості померлого у вчиненні кримінального правопорушення шляхом продовження кримінального провадження щодо нього після його смерті, що здійснюється за ініціативи інших осіб. Закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України належить до нереабілітуючих підстав, тобто означає, що відносно особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення нею діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин подальше провадження виключається.

Слідчий суддя вважає, що прокурор після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, прийшов до правильного висновку про достатність доказів про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та закрив провадження по справі у зв`язку зі смертю особи, стосовної якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказана підстава до закриття кримінального провадження зазначена прокурором обґрунтовано, зважаючи на те, що іншої підстави для закриття кримінального провадження за вказаних обставин чинним КПК України не передбачено, оскільки зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_7 про підозру, яка не йому не повідомлена у зв`язку з його смертю.

Кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження. Заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень виключає застосування ст. 286 КК України.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України. Злочин вважається закінченим з моменту настання зазначених у ст. 286 КК України наслідків.

Слідчий суддя погоджується з висновками прокурора, зважаючи на те, що в справі зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_7 внаслідок порушення ним правил дорожнього руху, та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Слідчим суддею встановлено, що проведені необхідні слідчі дії для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, в тому числі: допитані свідки, які були очевидцями ДТП, проведено огляд місця події після ДТП із фіксуванням окремих слідів і предметів, виявлених на місці події, проведені слідчі експерименти з очевидцем ДТП, в яких використовувалася вихідна точка, зафіксована при огляді місця події, судові авто технічні експертизи з врахуванням даних, які встановлені та зафіксовані слідчим як при огляді місця події, так і при проведенні слідчого експерименту, судово-медична експертиза потерпілого за медичними документами, якими встановлені як попередні діагнози, так і кінцевий діагноз та проведене лікування потерпілого.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування всебічно, повно та об`єктивно проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії для встановлення обставин кримінального правопорушення та повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Сама лише незгода сторони захисту з проведеними слідчими діями, їхнє бажання брати участь у таких діях та вимоги щодо обов`язкового продовження досудового розслідування для реабілітації померлого підозрюваного без встановлення об`єктивної необхідності продовження такого розслідування, не можуть бути підставою для скасування законної постанови прокурора про закриття провадження за п.5 ч.1 ст.284 КПК України та продовження досудового розслідування.

Щодо агрументів скаржника та захисника суд зазначає наступне.

Відповідно до Правил судового-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, а також може бути проведена тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо).

В судовому засіданні не встановлено порушень при проведенні судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

А тому, доводи представника скаржника щодо неможливості призначення експертизи самим слідчим, не заслуговують на увагу.

Також, однією з підстав для скасування постанови, скаржник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення про закриття провадження у справі, не допитав ОСОБА_12 та не провів з нею слідчий експеримент.

Суд вважає такі доводи голослівними, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 була допитана слідчим, проте даний свідок є заінтересованою особою, оскільки є дружиною покійного ОСОБА_7 .

Щодо доводів скаржника про те, що експертом не вчинено будь-яких дій щодо отримання огляду та пояснень потерпілого для перевірки даних слідчого при проведенні експертизи не відповідають дійсності, оскільки всі необхідні дані проаналізовані та оцінені експертом на їх спроможність в сукупності з іншими даними добутими органом досудового розслідування в ході досудового слідства, та відтак вбачається з матеріалів кримінального провадження, що були проведені всі необхідні експертизи та слідчі дії.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з повноти, всебічності та об`єктивності досудового розслідування кримінального правопорушення вбачається, що прокурором правомірно та обгрунтовано прийнято рішення про достатність зібраних доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження у зв`язку з його смертю.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість чи незаконність постанови прокурора про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_7 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю особи, стосовної якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, оскільки зазначена постанова винесена в межах строку досудового розслідування з дотриманням норм КПК України, відповідає вимогам ст.110 КПК України, тому скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про закриття кримінального провадження - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1