Справа № 724/933/23
Провадження № 1-кп/724/71/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження № 0000217 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мукачево Закарпатської області та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованої взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.02.2002 року № 47 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду - гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованої взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до положення п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак. З моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі - Положення), дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад100 метрів за секунду, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І-ІІ класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І-ІІ групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторій, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І-ІІ групи патогенності і токсинами).

Згідно п. 4 та п. 15 Положення право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, а посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також, згідно п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних силах України» затверджених наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Натомість, солдат ОСОБА_4 у порушення вказаних нормативно-правових актів, через власну недисциплінованість, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 достовірно знаючи, у зв`язку із займаною посадою у військовій частині НОМЕР_1 , про заборону носіння, зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів до вогнепальної зброї без передбаченого дозволу, який видається органами поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у лютому 2023 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованої взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, знаходячись на території Миколаївської області, під час виконання бойового завдання, а саме силового зіткнення із збройними силами Російської Федерації, після знищення живої ворожої сили на полі бою, придбав шляхом знайдення автомат АК-74 № НОМЕР_4 р., пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р., набої калібру 9 мм в кількості 16 шт., та набої калібру 5,45 в кількості 30 шт., із маркуванням «270 86» (28 патронів), «1789» (1 патрон), «539 90» (1 патрон), які останній забрав з поля бою як трофейну зброю та в подальшому зберігав в салоні автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації, державний номерний знак НОМЕР_6 . Вказану нарізну автоматичну зброю, пістолет та боєприпаси ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 не здав, а також не повідомив про вказаний факт державні органи влади, які відповідають за облік та обіг вогнепальної зброї, чим незаконно придбав та зберігав нарізну вогнепальну зброю та бойові припаси.

Так, 22.02.2023 о 14 год. 35 хв., під час здійснення пропускного режиму, на блок посту в СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на трасі АН 3 Дністровського району Чернівецької області, працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_6 та в салоні якого перебував ОСОБА_4 , який знаходився на пасажирському сидінні вказаного автомобіля.

Під час поверхневої перевірки салону автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації, державний номерний знак НОМЕР_6 , у речах ОСОБА_4 виявлено та вилучено: автомат т АК-74 № 4р., пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р., набої калібру 9 мм в кількості 16 шт., та набої калібру 5,45 в кількості 30 шт., із маркуванням «270 86» (28 патронів), «1789» (1 патрон), «539 90» (1 патрон).

Вказані автомат АК-74 № 4р., пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р., набої калібру 9 мм в кількості 16 шт., та набої калібру 5,45 в кількості 30 шт., ОСОБА_4 без відповідного на те дозволу придбав, після чого зберігав та перевозив у автомобілі марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації державний номерний знак НОМЕР_6 , без відома водія ОСОБА_6 .

Наданий на дослідження автомат АК-74 № НОМЕР_7 1986 року виготовлення являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю калібру 5,45 мм, автомат придатний до стрільби.

Наданий на дослідження пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 року виготовлення, являється нарізною вогнепальною зброєю калібру 9 мм, пістолет придатний до стрільби.

Надані на дослідження 30 патронів являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї з маркувальними позначками « НОМЕР_8 » (28 патронів), «1789» (1 патрон), «539 90» (1 патрон) проміжними патронами для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39, які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Надані на дослідження 16 патронів, являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї 9 мм пістолетними патронами «ПМ», які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Вказані автомат АК-74 № 4р., пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р., набої калібру 9 мм в кількості 16 шт., та набої калібру 5,45 в кількості 30 шт., із маркуванням «270 86» (28 патронів), «1789» (1 патрон), «539 90» (1 патрон) ОСОБА_4 без відповідного на те дозволу придбав, після чого зберігав та перевозив у автомобілі марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації державний номерний знак НОМЕР_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованої взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог пунктів 1, 2, 4, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, достовірно знаючи, у зв`язку із займаною посадою у військовій частині НОМЕР_1 , про заборону придбання, носіння, зберігання бойових вогнепальної зброї та бойових припасів до вогнепальної зброї без передбаченого дозволу, який видається органами поліції, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 22.02.2023 о 14 год. 35 хв., перебуваючи в салоні автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер» Польської реєстрації державний номерний знак НОМЕР_6 , під час здійснення пропускного режиму, на блок посту в СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на трасі АН 3 Дністровського району Чернівецької області, був зупинений працівниками поліції, які, в свою чергу, виявили та вилучили в салоні вказаного транспортного засобу, у речах ОСОБА_4 , автомат АК-74 № НОМЕР_4 р., пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р., набої калібру 9 мм в кількості 16 шт., та набої калібру 5,45 в кількості 30 шт., із маркуванням «270 86» (28 патронів), «1789» (1 патрон), «539 90» (1 патрон), які ОСОБА_4 придбав, після чого зберігав та перевозив без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, та дав суду правдиві показання про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється, та пояснив суду, що пістолет обліковується за безвісті зниклим командиром їхньої військової частини, які забули в автомобілі, автомат є трофейним, який він не встиг облікувати за військовою частиною, а магазин з патронами відноситься до його зброї і після виконання завдання він забув вийняти його зі своєї сумки.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинуваченого, дослідити матеріали справи в частині характеризуючи даних, речових доказів, процесуальних витрат.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальної справи в частині характеризуючи даних, речових доказів, процесуальних витрат, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Судом встановлено, що, згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи вищевказане, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням особи винного, його фізичного стану, обставин справи, суд вважає за можливе, за злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Вищевказані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням особи винної, обставин справи, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, застосувавши ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів за проведення експертизи, що підтверджується документально, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у сумі 3586,82 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, якщо він в період іспитового строку 1 (один) рік - не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну свого місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів за проведення експертизи на користь держави у сумі 3586 (три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн. 82 коп.

Речові докази, а саме: - ніж, що згідно квитанції № 170 передано на зберіганні у кімнаті зберігання ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_4 ;

- змиви, які вилучено під час ОМП 22.02.2023 знищити;

- АК-74 № 4р., який згідно квитанції № 23 передано на зберігання до ВОЗОМТЗ УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області передати в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 );

- пістолет ПМ № НОМЕР_5 1988 р.; набої калібру 9 мм в кількості 12 шт. та 4 гільзи; набої калібру 5,45 в кількості 23 шт. та гільзи 7 шт., які згідно квитанції № 23 передано на зберігання до ВОЗОМТЗ УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області повернути у військову частину НОМЕР_1 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7 ЄФТЕНЬЄВ