ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/140/23 Справа № 173/462/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується

питання застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року стосовно ОСОБА_7 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 67 від 15.02.2022 ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної.

Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом ОСОБА_7 у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року, та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на спрямованість умислу, мотиву та мети ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння.

В іншій частині просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_7 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

Прокурор зазначив, що із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Проте, суд першої інстанції, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, послався на те, що ОСОБА_7 мав умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діяв з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, що, на думку прокурора, є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, оскаржуване судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається з матеріалів провадження до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000036.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2023 року було розглянуто вказане клопотання за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Колегія суддів вважає, що розгляд клопотання за відсутності особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, суперечить положенням кримінального процесуального закону, та відповідно порушує його право на захист.

Судовий розгляд відповідно до ч.2 ст.318 КПК України здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Порядок розгляду кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру передбачений у главі 39 КПК України (ст.ст.503-516).

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 виявив бажання не приймати участь у розгляді кримінального провадження, або про його фактичну неспроможність бути присутнім при розгляді клопотання щодо нього.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, не перевіривши зазначеної обставини належним чином та провівши судовий розгляд вказаного клопотання без участі особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, не дотримався вимог положень ч.1 ст.512 КПК України, чим на думку колегії суддів допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачених ч.1 ст.412 КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог КПК України, є підставою для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що під час нового судового розгляду необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, перевірити вищенаведені обставини, дати їм правильну юридичну оцінку та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, як того вимагає ст.370 КПК України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом задовольнити частково.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4