ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/492/23

Провадження № 11-кп/4820/599/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше судимого:

-08.04.2019 року Полонським районним судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК, до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-24.06.2019 Полонським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

-02.12.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 190, ст. 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі;

-08.11.2022 ухвалою Хмельницького апеляційного суду звільненого умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 4 місяці 11 днів.

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком П`ЯТЬ років.

На підставі ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду та визначено обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком П`ЯТЬ років ДВА місяці.

Початок строку відбування покарання обчислюється з 05.04.2023 року.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання його під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн.36 коп. витрат пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100КПК України.

За вироком суду, під час дії на території України воєнного стану, введеного, зокрема Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 року, ОСОБА_6 03.03.2023 року приблизно о 19:30 год. з метою побачитись з лікарем ОСОБА_8 , котрий в минулому проводив для нього лікування зубів, зайшов в приміщення стоматологічного кабінету, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , де в кімнаті очікування помітив на дивані жіночу сумку, котру вирішив викрасти. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, обвинувачений таємно та повторно заволодів згаданою жіночою сумкою із шкірозамінника, належну ОСОБА_9 , вартістю 240 грн., в котрій знаходились особисті документи потерпілої та грошові кошти в сумі 5 670 грн. різними купюрами, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8а Sunset Red 2 GB RAM, 32 GB ROM вартістю 1599, 67 грн. в якому перебували карта пам`яті Smartbuy MICRO SD НС 8 GB вартістю 76,33 грн., сім-карти ПрАТ «Київстар» вартістю 80 грн. та ТОВ «лайфселл» вартістю 90 грн., а всього заволодів майном потерпілої на загальну суму - 7 756 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок суду, в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання, із застосуванням ст.69 КК України.

Вважає, що вирок є необґрунтованим, оскільки призначене покарання є занадто суворим, при цьому не всі пом`якшуючі обставини враховані судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації судом злочинних дій ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі, не заперечується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду, в цій частині, апеляційним судом не переглядається.

Що ж стосується доводів в апеляційній скарзі обвинуваченого про суворість призначеного покарання та наявність підстав для застосування при призначенні покарання ст.69 КК України, то вони є безпідставними.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду та визначено обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років два місяці, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином, умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Суд врахував, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів до позбавлення волі, вчинив тяжкий злочин протягом невідбутої частини покарання, від якого його умовно-достроково звільнено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданих злочином збитків.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнав рецидив кримінальних правопорушень.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, враховуючі дані про його особу, тяжкість вчиненого злочину, його схильність до вчинення злочинів, що свідчить про суспільну небезпеку, а тому призначене йому покарання, за вчинений злочин, в мінімальному розмірі, є обгрунтованим.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу. При цьому враховуючи й ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

За змістом ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків, зазначених у цьому законі, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинуваченого лише є посилання на те, що наявність декількох пом`якшуючих обставин може бути підставою для застосування до нього вимог ст.69 КК України, при цьому не зазначено, які саме, на думку апелянта, обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та є підставою для застосування відповідного законодавства.

При призначенні покарання судом першої інстанції були враховані обставини, які є пом`якшуючими, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданих злочином збитків, разом з тим вони не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник посилались на те, що суд не врахував пом`якшуючих покарання обставин: наявність в обвинуваченого неповнолітньої дитини, постійного місця проживання з дідом, працевлаштованість, відшкодування ним шкоди потерпілій, які можуть бути підставою для застосування, при призначенні покарання, ст.69 КК України, але такі обставини були, частково, враховані судом першої інстанції під час призначення покарання, та їх наявність, в цілому, на момент вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , не стали підставою для його відмови від вчинення тяжкого злочину, під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за інший злочин, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк, з часу вручення копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3