Справа № 170/581/22
Провадження № 1-кп/170/44/23

У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання
20 червня 2023 року смт Шацьк

Шацьким районним судом Волинської області здійснюється вказане кримінальне провадження.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В обвинувальному акті вказано, що у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 2.3б та пункту 10.9 ПДР. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , в обвинувальному акті вказано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання, не вказано.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Таким чином згідно з обвинуваченням щодо ОСОБА_4 доказуванню підлягають, зокрема, факти порушення обвинуваченим як особою, яка керувала транспортним засобом, вказаних в обвинувальному акті правил безпеки дорожнього руху; факт смерті потерпілого ОСОБА_6 ; причинно-наслідковий зв`язок між допущеними обвинуваченим порушеннями правил безпеки дорожнього руху і настанням смерті потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений свою винність у порушенні вказаних в обвинувальному акті вимог ПДР не визнав, подав суду письмове клопотання про доручення проведення судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди», в якому пропонує питання, які слід поставити перед експертом: як з технічної точки зору та відповідно до ПДР повинен був діяти водій автомобіля марки «ГАЗ-53» ОСОБА_4 в даній дорожній обстановці; як відповідно до ПДР повинен був діяти в даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_6 ; чиї дії перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Клопотання вмотивовано тим, що згідно з висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №49/СЕ-19/103-22/5078-ІТ від 06 вересня 2022 року п. 8, зважаючи на локалізацію та характер виявлених на тілі трупа ОСОБА_6 тілесних ушкоджень можна судити, що в момент наїзду колесом автомобіля останній знаходився в горизонтальному положенні, переїзд відбувся по передній поверхні тіла, напрямок травмуючої дії, наближено перпендикулярно відносно повздовжньої осі тіла, в ділянці тулуба.
Дорожньо-транспортна пригода сталась у вечірню пору доби, асфальтне покриття було сухе, проїзна частина не освітлювалась, ширина проїзної частини 2,73м. Автомобіль рухався заднім ходом на відстані 0,3 м від краю проїзної частини зі сторони водія.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він здійснював підвезення піску для облаштування оборонних споруд, рухався заднім ходом зі швидкістю до 20 км на годину (точну швидкість не встановлено). Перед рухом заднім ходом він переконався в безпечності. На проїзній ділянці дороги нікого з пішоходів не було. Під час руху він спостерігав за проїзною частиною за допомогою дзеркал заднього виду. Проїхавши деяку відстань він відчув, що на щось наїхав, і відразу зупинився. Коли вийшов з кабіни автомобіля, то між задніми та передніми колесами побачив потерпілого, який лежав головою до краю проїзної частини.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що бачив початок маневру транспортного засобу і ділянку дороги, де трапилась ДТП. На проїзній ділянці дороги нікого з пішоходів не було.
Згідно з планом-схемою до протоколу огляду місця події, потерпілий знаходився під автомобілем за 80 см від початку прилеглої доріжки.
Згідно з матеріалами справи обставини ДТП не встановлені, зокрема де перебував і як рухався потерпілий. Найбільш ймовірно, що він різко вийшов з прилеглої доріжки в момент руху транспортного засобу.
Також потрібно врахувати фактори, що потерпілий згідно судово-медичної експертизи був у стані алкогольного сп`яніння та згідно показань свідків і обвинуваченого біля потерпілого після ДТП знаходився його телефон в активному режимі. Тому можемо припустити, що в момент руху потерпілого його увага була сконцентрована на пристрої.
Тому з метою всебічного і повного дослідження обставин справи виникає необхідність у проведенні судово-автотехнічної експертизи по обставинам дорожньо-транспортної пригоди.
Прокурор вважає клопотання обвинуваченого необґрунтованим. Звернув увагу суду на те, що обвинувачений порушив вказані в обвинуваченому акті вимоги ПДР, через неуважність навіть не виявив небезпеку для руху під час руху вантажним автомобілем заднім ходом. Окрім того рух вантажним автомобілем здійснювався не по автодорозі, а по житловій і пішохідній зоні, де згідно з вимогами п. 26.1 ПДР пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами.
Потерпіла ОСОБА_5 під час вирішення клопотання обвинуваченого покликалася на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення судової експертизи слід відмовити повністю з огляду на такі обставини. Згідно зі ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 6 статті 22 КПК України, визначено, що суд зберігає об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. При цьому, ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантує право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини). Частиною 1 статті 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд оцінює докази, керуючись положеннями ст. 94 КПК України.
З досліджених в судовому засіданні доказів убачається, що після огляду місця події, проведеного за участю ОСОБА_4 , додаткового огляду місця події будь-які заяви, зауваження до складених протоколів слідчої дії з фототаблицями, до складеної схеми ДТП від ОСОБА_4 не надходили (арк. 56-62, 117-121).
Згідно із заявою підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_8 від 21.11.2022, на пропозицію слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від проведення слідчого експерименту за його участю відмовився, так як він повністю визнає свою винуватість у скоєному, і просить пришвидшити направлення кримінального провадження до суду для його розгляду по суті (арк. 127).
Ухвалою суду від 12.05.2023 у задоволенні клопотання захисника про проведення слідчого експерименту відмовлено.
З протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.11.2022 вбачається, що після ознайомлення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_9 з матеріалами досудового розслідування у них заяв та клопотань не було (арк. 146).
Жодних скарг на рішення, дії (бездіяльність) слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні стороною захисту, потерпілою подано не було.
Під час досудового розслідування ні стороною захисту, ні потерпілою клопотання про доручення проведення інших судових експертиз заявлено не було.
Після дослідження наданих суду висновків експертів клопотання про виклик експертів, які проводили вказані дослідження, для допиту для роз`яснення висновків сторонами та потерпілою не заявлено.
Жодних міркувань щодо досліджених висновків експертів, що свідчать про суперечності між висновками, про існування підстав вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви у його правильності, - стороною захисту ні в судовому засіданні, ні в клопотанні про призначення судової експертизи не висловлено.
Відповідно до положень Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно зі ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи незалежно від наявності клопотання, якщо, зокрема, суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви у його правильності.
Отже, доручення проведення судової експертизи є правом суду, залежно від обставин конкретного провадження, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
З обвинувального акту вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю пішохода, і вантажного автомобіля під керуванням обвинуваченого, який рухався заднім ходом у пішохідній зоні, а саме, по території Шацького лісового фахового коледжу ім. В.В. Сулька, повз тильну сторону приміщення навчального корпусу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що ДТП сталася у місці, яке вказано в обвинувальному акті.
Поряд з цим у своєму клопотанні обвинувачений для визначення місця руху вантажного автомобіля, де сталася ДПТ, вживає вислови «проїзна частина», «проїзна ділянка дороги».
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки в Україні врегульовано Законом України «Про дорожній рух». Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами), надалі у тексті рішення суду ПДР.
Пункт 1.10 ПДР містить значення термінів, що наведені у ПДР.
Обов`язки і права водія механічного транспортного засобу чітко визначено розділом 2 ПДР.
Обов`язки і права пішохода чітко визначено розділом 4 ПДР.
Вимоги до руху транспортного засобу заднім ходом детально викладено у пунктах 10.9, 10.10 ПДР.
Рух у житловій та пішохідній зоні детально врегульовано розділом 26 ПДР.
В судовому засіданні в повному обсязі досліджено усі документи, висновки експертів, допитано потерпілу, обвинуваченого, свідків обвинувачення та усіх свідків захисту, і на суттєві розбіжності, зокрема щодо обставин і фактів, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, сторонами та потерпілою увагу суду не звернуто.
Таким чином судом вжито усі заходи щодо повного дослідження наданих сторонами доказів, та їх перевірки у ході судового розгляду, у тому числі, з урахуванням позиції та аргументів захисту.
Крім того стаття 242 КПК України визначає підстави проведення експертизи у кримінальному провадженні. Зокрема частиною 1 цієї статті передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.05.1997 (з наступними змінами) №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вказує на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Проаналізувавши питання, поставлені перед експертом у клопотанні обвинуваченого, суд вважає, що питання про те, чиї дії перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, є правовим питанням, що стосується винуватості, вирішення якого віднесено законом до компетенції суду, і не потребує спеціальних знань.
Це питання виключно юридичного характеру, що не стосується фактичних обставин справи, доведеності тих чи інших обставин тощо. Мова йде про оцінку правовідносин з позицій матеріального права, з метою оцінити діяння певної особи з точки зору їх протиправності та правових наслідків, і зробити висновок про винуватість чи невинуватість особи. Відповідно це питання виходить за межі компетенції експерта, зокрема, у сфері спеціальних знань в інженерно-транспортній галузі.
На підставі викладеного суд вважає клопотання обвинуваченого про доручення проведення судової експертизи необґрунтованим в повному обсязі, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтями 242, 332, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає, на неї може бути подано заперечення в апеляційній скарзі на рішення суду по суті кримінального провадження.
Повний текст ухвали суду складено22.06.2023.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1