ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1532/23 Справа № 203/915/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рога, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05 серпня 2023 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що докази в їх сукупності (переговори між підозрюваними суб`єктами, факти реалізації учасниками переговорів психотропної речовини відповідно до узгоджених ролей) об`єктивно свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення та можливу причетність до нього підозрюваного ОСОБА_7 , і є достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначає, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних з реалізацією наркотичних засобів та психотропних речовин на систематичній основі, а також в тому, що входив до складу злочинної організації з цією метою, у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що він має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, а також продовжити свою протиправну діяльність, що свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказує, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи, що він підозрюється у особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 255, 307 КК України, що носили організований та систематичний характер, слід дійти висновку про неможливість запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України у разі звільнення підозрюваного під заставу не залежно від її розміру, у зв`язку з чим, розмір застави не визначається.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя не врахував вимоги ч. 4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що суд першої інстанції не вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні прокурора, належним чином не обґрунтував прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Вказує, що прокурор взагалі не довів, що заявлені ризики існують.

Також зазначає, що суд першої інстанції не вмотивовано відмову у застосуванні застави.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labitav.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 05.08.2023 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться у тому числі до категорії особливо тяжких злочинів, з санкцією до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, досудове розслідування кримінального провадження не закінчено.

Також, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 , офіційно не працює, підозрюється в участі у злочинній організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягали у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, обіг якого обмежено метамфітамін, а тому з високою імовірністю останній може вчиняти дії, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням цього, колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не вмотивовано відмову у застосуванні застави, не є слушними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обставини вчинення злочинів ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про не визначення розміру застави відносно останнього.

Судова колегія не вбачає в діях суду першої інстанції порушень кримінального процесуального законодавства, які б вплинули на законність прийнятого рішення про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його прав на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4