Справа № 308/2194/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/164/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раденськ, Цюрюпинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, відомості про яке 07.11.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120.

Цією ж ухвалою постановлено: після затримання підозрюваного ОСОБА_7 й не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , являючись громадянином України, колишній співробітник органів ДСНС, який має відповідний досвід в правоохоронних органах, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України, як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частин Херсонської області в т.ч. м. Олешки, Херсонської області збройними формуваннями РФ, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 01.09.2022 і по теперішній час, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, в порушення вимог Конституції та Законів України, умисно прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа представників окупаційної влади м. Олешки, Херсонської області, добровільно зайняв посаду так званого начальника пожежно-рятувальної частини м. Олешки, створеного представниками держави-агресора на території м. Олешки, Херсонської області, який має назву «пожарно-спасательна часть города Алёшки», тобто зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

-2-

Обіймаючи зазначену посаду ОСОБА_7 , здійснюючи протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у м. Олешки, Херсонської області, усвідомлюючи, що співробітники 4 ДРПЧ 1 ДРПЗ ГУ ДСНС України в Херсонській області за вказівкою керівництва ДСНС виїхали з м. Олешки, Херсонської області та не контролюють обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту, з моменту свого призначення на посаду та по теперішній час, переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконуючи свої службові обов`язки в незаконно створеному органі, регулярно відвідує робочі зміни, організовує підбір кадрів для незаконно створеного органу, та, як колишній співробітник ДСНС України в Херсонській області агітує діючих співробітників ДСНС України до переходу на сторону окупаційної влади, при цьому пропонуючи виплату грошових коштів у російських рублях.

За таких обставин, ОСОБА_7 15.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Клопотання, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, письмове повідомлення про підозру складене щодо ОСОБА_7 та опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Херсонської області в порядку ст. 135-138 КПК України в офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ Управління, для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 21.03.2023, 22.03.2023 та 23.03.2023.

Однак в призначені дні та час ОСОБА_7 не з`явився на виклики слідчого та не повідомив про причини неявки.

Крім того, громадянина України ОСОБА_7 в порядку ст. 135 КПК України викликано для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000120 від 07.11.2022, але на зазначені дати останній не прибув, про причини явки не повідомив.

23.03.2023 у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Херсонської області та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено Херсонському РВ УСБУ в Херсонській області.

Окрім того, слідчим у клопотанні вказано про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та фактом оголошення його у розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування; можливістю знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення. Станом на теперішній час підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Скадовського району Херсонської області, яке відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 за № 309 визначено перелік територіальних громад, що розташовані в районі

-3-

проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокування). Згідно з зазначеним переліком, вказана територія, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Скадовського району Херсонської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження.

На підставі викладеного, слідчий просив обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, існуванням заявлених ризиків, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Окрім того, слідчий суддя визнав доведеним і той факт, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України (Скадовський район Херсонської області) та оголошений в міжнародний розшук, тому з урахуванням ч. 6 ст. 193 КПК України, розглянув клопотання у відсутності підозрюваного й прийняв рішення про розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за участю підозрюваного після його затримання.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає про те, що обгрунтованість підозри ОСОБА_7 не підтверджена жодними доказами, а в самому повідомленні про підозру відсутні будь-які посилання, які підтверджують той факт, що «пожарно-спасательная часть города Алёшки»відноситься до правоохоронних органів. Крім того зазначає, що заявлені органом досудового розслідування ризики нічим не підтверджені та прокурором не доведено, що обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із

-4-

речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-5-

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000120, відомості про яке 07.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

15.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, яке останньому не вручене у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України (Скадовський район Херсонської області), повідомлення про підозру ОСОБА_7 18.03.2023 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», аналогічним чином опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 на 21.03.2023, 22.03.2023 та 23.03.2023 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000120 від 07.11.2022, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.

Жодного разу у призначений час на виклик слідчого ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 23.03.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук, при цьому слідчим суддею констатовано, що матеріалами клопотання доведено наявність достатніх доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України, зокрема: протоколами допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , відповіддю УСБУ в Херсонській області № 71/22/1/129-443 від 15.03.2023, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території Скадовського району Херсонської області.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

23.03.2023 ухвалою слідчого судді за клопотанням старшого слідчого СВ Управління СБ України в Закарпатській області, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-6-

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення , що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і це підтверджують наступні докази, зібрані в ході досудового розслідування, зокрема: характеристика на ОСОБА_7 № 66-131/21-1з від 23.02.2023, протоколи допитів свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; відповіддю УСБУ в Херсонській області № 71/22/1/129-443 від 15.03.2023, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками б/н від 13.03.2023 та іншими матеріалами клопотання.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-7-

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що перевірка порядку вручення повідомлення про підозру не входить до предмету судового розгляду на стадії розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Порядок оскарження повідомлення про підозру регламентований ст. 303 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

При цьому, ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та з урахуванням характеру цього правопорушення, яке має особливу суспільну небезпечність та скоєне в умовах воєнного стану.

Разом з тим, в п. 11 ч. 1 ст. 67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Тобто, покарання для осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень в період воєнного стану, суд повинен призначати з урахуванням цієї обтяжуючої обставини.

-8-

Таким чином, всупереч доводам захисника, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 , розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються може свідомо вдаватись до поза процесуальної поведінки.

Окрім того, підозрюваний перебуває у розшуку, про що свідчить постанова слідчого від 23.03.2023 .

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (статутні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано вважав доведеним існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Про що зокрема свідчить те, що ОСОБА_7 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора, і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області; продовжує займати зазначену вище посаду, підозрюваний ОСОБА_7 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення ним злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, то на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, обставини його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що в супереч доводам апеляційної скарги слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Щодо посилання захисника на дані про особу підозрюваного, зокрема про його сімейний стан та особисті якості, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів.

-9-

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на даній стадії обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2023, щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді