№ 1-кп/202/682/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000026 від 28.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лозове Краснолиманського району, Донецької області, українцю, громадянину України, не одруженому, який має середню освіту, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В денний час на початку жовтня 2022 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 знаходився на кладовищі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де випадково помітив дикорослу рослину коноплі та у нього виник умисел на придбання, шляхом зривання, верхівок дикорослого кущу коноплі та подальшого виготовлення з них наркотичного засобу «канабіс». З вищевказаною метою ОСОБА_5 , перебуваючи у зазначеному місці в зазначений час, умисно, незаконно, протиправно, не маючи на те відповідного дозволу, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (із змінами та доповненнями), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» (із змінами та доповненнями), руками зірвав верхню частину сухого листя дикорослого кущу коноплі, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу для подальшого особистого вживання без мети збуту.

Одразу після цього, ОСОБА_5 подрібнив долонями незаконно придбані ним частини рослини коноплі, висушив, та поклав у сарай на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином умисно, протиправно, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з метою особистого вживання без мети збуту.

Цей наркотичний засіб помістив до полімерного пакету, який, в свою чергу, поклав до внутрішньої лівої кишені свого верхнього одягу та в подальшому постійно зберігав при собі,з метою особистого вживання. Таким чином, ОСОБА_5 умисно, протиправно, незаконно вчинив дії, спрямовані на незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу, без мети збуту.

28.03.2023 в період часу з 14 години 01 хвилин до 14 години 06 хвилин, дізнавачем СД ВП № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_5 дістав з лівої, внутрішньої кишені свого верхнього одягу та надав для огляду полімерний пакет, в якому виявлено та вилучено речовину рослинного походження масою 22,08 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 19,34 г.

Відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу 19,34 г є достатньою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

12 квітня 2023 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_4 та прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокурати ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені кримінального проступку та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме: вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному актіта надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав затвердження угодипро визнання винуватості, вказав, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства..

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1,3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального проступку - за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у сумі 1132,68 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.04.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 та прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокурати ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у сумі 1132,68 грн.

Речові докази: речовину рослинного походження - канабіс масою 19,34 г. - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7