Справа № 450/2538/23 Провадження № 1-кс/450/360/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , старшої слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, майора поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання старшої слідчої СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000353 від 29.05.2023 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженому, такому що не працює, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в :

у провадження слідчого судді Пустомитівського районного суду надійшло клопотання від слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 28.05.2023 приблизно о 23:00 годині, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема у приміщенні кухні вказаного будинку, де останні спільно розпивали спиртні напої, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із потерпілим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс останньому численні удари кулаками рук та ногами в ділянку голови, в результаті чого останній впав на підлогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої черепно-мозкової травми. При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_8 , взявши в руки кухонний ніж, його клинком наніс не менше двох ударів в область шиї останнього, чим спричинив проникаюче колото-різане ушкодження шиї, що призвели до гострої крововтрати від якої ОСОБА_8 помер на місці події.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного вбивства - умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, раніше судимий, вчинив особливо тяжкий насильницький злочин, умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування та вмовляння впливати на свідків, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 клопотання заперечив, так як вид запобіжного заходу є занадто суворим, оскільки підозрюваний не буде ухиляється та сприятиме слідству, просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 28.05.2023 приблизно о 23:00 годині, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема у приміщенні кухні вказаного будинку, де останні спільно розпивали спиртні напої, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із потерпілим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс останньому численні удари кулаками рук та ногами в ділянку голови, в результаті чого останній впав на підлогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої черепно-мозкової травми. При цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_8 , взявши в руки кухонний ніж, його клинком наніс не менше двох ударів в область шиї останнього, чим спричинив проникаюче колото-різане ушкодження шиї, що призвели до гострої крововтрати від якої ОСОБА_8 помер на місці події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вбивстві ОСОБА_8 , тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.05.2023 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За вказаним фактом СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області 29.05.2023 розпочато кримінальне провадження № 0000353, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

30.05.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч. 5 ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким злочином.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на потерпілих та свідків, чи продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою; за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого злочину підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. 208 КПК України від 29.05.2023 та особистим обшуком проведеним під час затримання; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом огляду місця події від 29.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено речові докази, а також оглянуто труп ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 ; протоколом огляду місця події від 29.05.2023, зокрема території земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0476; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 29.05.2023; лікарським свідоцтвом про смерть потерпілого ОСОБА_8 №75/2023 від 29.05.2023; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, однак є особою, яка офіційно не працює, не має легальних джерел отримання доходу та соціально сталих зв`язків, не одружений, без постйного місця проживання, який підозрюється у вчиненні злочину, те що підозрюваний, залишив потерпілого та покинув місце вчинення правопорушення, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також те, що перебуваючи на волі він буде мати усі можливості незаконно впливати на свідків, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від суду, продовжувати свою злочинну діяльність.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку щодо підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у виді тримання під вартою без визначення застави - задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів, до 27.07.2023 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1