КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/1576/23 Провадження № 11-кп/824/3726/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000895 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2023 рокузмінити та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді семи років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2023 року змінити та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді семи років позбавлення волі.

Визнати додатковою обставиною, що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди та виключити з обставин, що обтяжують покарання - в чинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня взяття під варту, а саме з 23 листопада 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення - з 12 жовтня 2022 року по 14 жовтня 2022 року та з 23 листопада 2022 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше ніж 60 днів.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 14 жовтня 2022 року, справа № 367/4179/22, провадження № 1-кс/367/749/2022.

Також вироком вирішене питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

За доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які є майже аналогічними за змістом, апелянти непогоджуються із вироком суду в частині розміру визначеного судом покарання та вважають його надто суворим.

Апелянти звертають увагу на те, що обвинувачений як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду провадження вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, надав послідовні та правдиві показання щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій матеріальну шкоду та просив у неї вибачення, у зв`язку з чим потерпіла під час судового засідання не мала до ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру.

Поряд з цим, апелянт звертають увагу на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які стали підставою для визнання його особою з інвалідністю.

Вказують на дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину, дружину та матір, офіційно працевлаштований.

В апеляційній скарзі захисник також вважає, що суд безпідставно врахував обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки встановлені судом фактичні обставини жодним чином не свідчать про використання ОСОБА_6 умов воєнного стану з метою полегшення вчинення ним кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, апелянти вважають, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк - сприятиме меті покарання та буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 жовтня 2022 року приблизно о 21 год. між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які перебували біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час розпивання алкогольних напоїв між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник недовготривалий словесний конфлікт. У ході вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Одразу після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі ніж, реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, з метою нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, не сумісних із життям, перебуваючи у тому ж місці, у той же час, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, з мотивів помсти за словесні образи, підійшов у притул до ОСОБА_10 , та стоячи обличчям до обличчя потерпілого, наніс один цілеспрямований удар ножем у життєво важливу частину тіла, а саме в область грудної клітини ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, з раною № 1 та раньовим каналом довжиною близько 8, 5 см, що відходить від неї в напрямку спереду назад, зліва направо та дещо знизу вверх, з ушкодженням по ходу підшкірно-жирової клітковини, пересіченням хрящів 5, 6 ребер перикарду та наскрізного ушкодження правого шлуночка, з крововиливом в навколосерцеву сорочку (150 мл крові) та ліву плевральну порожнину (1000 мл крові).

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , продовжуючи тримати вищевказаний ніж в руці, наніс ним удар в ліве передпліччя та удар в праве стегно ОСОБА_10 , чим спричинив останньому колото-різані поранення з вхідними ранами на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині та на передньо-бічній поверхні правого стегна у верхній третині, від яких відходять раньові канали, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, фасцій та праве стегно; які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6-ти, але менше 21-го дня, які утворились від дії тупого предмету, незадовго до смерті.

В результаті спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_10 одразу помер на місці події. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, прокурор та потерпіла ОСОБА_9 щодо задоволення апеляційних скарг заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 -задовольнити частковоз огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, апелянтами не оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апелянтів про те, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, не врахував даних, що характеризують його особу та обставин, які пом`якшують покарання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі обставини в повному обсязі були враховані судом.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме його щире каяття, дані про особу обвинуваченого,зокрема те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Також, суд обґрунтовано врахував щире каяття ОСОБА_6 та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З урахуванням наведеного, суд призначив ОСОБА_6 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на дев`ять років.

Колегія суддів погоджується із таким розміром призначеного ОСОБА_6 покарання та вважає його співмірним із вчиненим ним злочином, достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та його не можна вважати явно несправедливим через суворість.

Поряд з цим, колегія суддів вважає слушними доводи захисника про безпідставне врахування обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Так, колегія суддів зазначає, що обставину, яка обтяжує покарання - «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», суд може врахувати лише у разі використання особою негативних наслідків, спричинених воєнним станом, під час вчинення злочину.

В той же час, в даному кримінальному провадженні судом встановлено, що умисне вбивство було вчинене ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, без використання умов воєнного стану.

Допущена судом помилка, яка полягає у невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом зміни вироку суду, відповідно до положень ст. 409 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що виключення однієї обтяжуючої обставини жодним чином не впливає розмір призначеного ОСОБА_6 покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2023 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, змінити.

Виключити з вироку суду обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4