Справа №293/1896/20
Провадження №1-кп/293/129/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000183 від 03.08.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомирі, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 за ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 "Конституції України", згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої. А саме, ОСОБА_4 , неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв щодо своєї співмешканки дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричиняв емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Встановлено, що ОСОБА_4 06.06.2020 близько 16 год. 00 хв. та близько 22 год. 30 хв. перебуваючи, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: ображав її словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю та в зв`язку з чим було викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В подальшому, 15.06.2020 близько 22 год.00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_1 вчиняв психологічне домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: ображав її словами нецензурної лайки, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю та в зв`язку з чим було викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої систематичні дії ОСОБА_4 12.07.2020 близько 23 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчиняв психологічне домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: ображав її словами нецензурної лайки, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю та в зв`язку з чим було викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не припиняючи свої умисні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, 02.08.2020 близько 09 год. 43 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: ображав її словами нецензурної лайки, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, та наніс декілька ударів кулаками обох рук по лівому та правому плечі потерпілої, чим заподіяв останній фізичного болю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні систематичного домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 спричинив останній фізичні та психологічні страждання, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 протягом червня серпня 2020 року, зокрема 02.08.2020 зранку за місцем проживання ображав її словами нецензурної лайки та наніс декілька ударів кулаками обох рук по плечах потерпілої.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доведена.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом цього злочину.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є молодою особою, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, судом також враховано інші дані про особу обвинуваченого, які характеризують його поведінку в суспільстві. Так, обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, спосіб життя (не одружений, не працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей), позицію прокурора та потерпілої щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Враховуючи викладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, та відповідно до ст.91-1 КК України з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у вигляді направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 за ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вироку щодо нього, тому даний вирок суду, яким призначено покарання, що належить відбувати реально, необхідно виконувати самостійно від вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 за ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України відносно ОСОБА_4 .

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

Даний вирок суду виконувати самостійно від вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 за ч.2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України щодо ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ