Справа № 513/275/23
Провадження № 1-кп/513/44/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001293 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2022 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, а саме: 14.10.2009 Носівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 393, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі терміном на 12 років та 21.06.2017 року звільнений з кримінально-виконавчої установи маючи непогашену судимість, знову скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 05.11.2021 о 14 годині 57 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у вчиненні сварки, в ході якої ОСОБА_5 висловлювався ображаючи нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та погрожував фізичною розправою останній. За результатами розгляду заяви потерпілої, стосовно ОСОБА_5 ДОП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, скоєного ним 05.11.2021 та за результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення Саратським районним судом 16.11.2021 винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Крім цього, 11.09.2022 року о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у вчиненні сварки, в ході якої ОСОБА_5 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 .

Крім цього, 12.09.2022 о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у вчиненні сварки, в ході якої ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та погрожував останній фізичною розправою.

Крім цього, 04.10.2022 о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у вчиненні сварки, в ході якої ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 , погрожував останній фізичною розправою та штовхав.

За результатами розгляду заяв потерпілої, стосовно ОСОБА_5 ДОП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, скоєних ним 11.09.2022 року, 12.09.2022 року, 04.10.2022 року, та за результатами розгляду вказаних протоколів про адміністративні правопорушення Саратським районним судом 05.10.2022 року винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Крім цього, 21.10.2022 року о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що проявились у вчиненні сварки, в ході якої ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та погрожував останній фізичною розправою.

За результатами розгляду заяви потерпілої, стосовно ОСОБА_5 ДОП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, скоєного ним 21.10.2022 року та за результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення Саратським районним судом 26.10.2022 винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 340 гривень.

Крім цього, 22.10.2022 року o 11.00 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

Крім цього, 23.10.2022 о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_4 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

За результатами розгляду заяв потерпілої, стосовно ОСОБА_7 ДОП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, скоєних ним 23.10.2022 та за результатами розгляду вказаних протоколів про адміністративні правопорушення Саратським районним судом 27.10.2022 винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 340 гривень.

ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 05.11.2022 приблизно о 16:00 годині за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_4 , дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .

Систематичні протиправні дії ОСОБА_7 призвели до психологічних страждань і погіршення якості життя ОСОБА_4 , спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю останньої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро зізнався та кається, просить суворо його не карати. Надав суду показання у відповідності з встановленими обставинами зазначеними у обвинувальному акті, згодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх, а також визнав не доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що проживала з ОСОБА_5 на протязі 6 років однією сім`єю, як чоловік та жінка, з часу його звільнення з місць позбавлення волі. Спочатку проживали добре, але у подальшому ОСОБА_5 почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки та бійки, вчиняти відносно неї психологічне насилля, внаслідок чого вони припинили спільне проживання. Просить покарати обвинуваченого по закону.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч.3 ст.349 та ст.351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R(87)18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, показами потерпілої, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами що характеризують особу, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_5 раніше притягується до кримінальної відповідальності, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання та роботу по найму, співмешкає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, суд враховує зокрема спосіб його життя, його вік, стан здоров`я, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, критичного ставиться до скоєного, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, даючи чіткі викривальні покази. Також суд враховує, позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо необхідної міри покарання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що за результатами оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - рівень ризику високий.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом визнано рецидив злочину.

Наведені обставини у своїй сукупності, з урахуванням досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання ОСОБА_5 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю на один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Початок відбування покарання за даним вироком рахувати з 14.09.2023 року.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі відсутні

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 12330-40 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1