Справа № 585/2343/23
Номер провадження 1-кп/585/374/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000220від 04.04.2023 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської обл., м. Ромни, українця, громадянина України, не офіційно працюючого, розлученого, з неповною вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII

від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє до цього часу.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію»

№ 65/2022 від 24.02.2022 та № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-IXвід 03.03.2022, на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указу Президента України №65/2022, а такожУказу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №342/2022 від 17.05.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 25 травня 2022 року на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №574/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 2501-IX від 15.08.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 23 серпня 2022 року на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №758/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 2739-IX від 16.11.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 20 листопада 2022 року на 90 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №59/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 2916-IX від 07.02.2023 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 19 лютого 2023 року на 90 діб.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII.

У зв`язку з проведенням загальної мобілізації на території України ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі- РТЦК та СЦ) викликано ОСОБА_3 , для перевірки та уточнення його облікових даних. Після прибуття до ОСОБА_3 до РТЦК та СЦ 03.10.2022 в той же день видано направлення на проходження військово-лікарської комісії.

05.10.2022 ОСОБА_3 надав до РТЦК та СП карту дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного, згідно якої ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби згідно вимог «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, про що медичною комісією складено довідку № 981/13 від 05.10.2022.

14.03.2023 з метою комплектування Збройних сил України, військовозобов`язаному ОСОБА_3 особисто вручено повістка та мобілізаційне розпорядження для прибуття до РТЦК та СЦ 15.03.2023 для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Незважаючи на це, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, в порушення вимог ч. 3 ст. 22 цього ж Закону, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин не прибув у вказаний час 15.03.2023 до РТЦК та СП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою упред`явленному обвинуваченні визнав у повному обсязі, суду пояснив, що йому 07.10.2022 року на блокпосту було вручено повістку про обов`язок з`явитись до військомату, він на наступний день з`явився до РТЦК, де йому виписали направлення на медкомісію, після проходження якої був поставлений на облік у резерв. Тривалий час, з листопада 2022 р., він з`являвся на виклики до військомату, де продовжували його строк перебування у резерві, від явки не ухилявся. Однак він з грудня 2022 р. розпочав вживати алкоголь, оскільки має таку залежність, у зв`язку із чим подію вручення повістки 14.03.2023 року він пам`ятає погано, був у нетверезому стані, а тому за викликом на наступний день не з`явився. після цього йому працівники РТЦК не телефонували і не приходили. У вчиненому щиро розкаявся, пояснив суду, що у червні 2023 року пройшов лікування від алкогольної залежності, оскільки мав у цьому потребу, насьогодні не має наміру ухилятись від військової служби за мобілізацією, при повторному виклику зобов`язується виконати свій громадянський обов`язок по захисту Держави.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:

- витягом з ЄРДР за № 0000220 від 04.04.2023 р., з якого встановлено, що 03.04.23 р. до ЧЧ Роменського РВП надійшов рапорт дільничого офіцера поліції Роменського РВП ОСОБА_6 про встановлення факту ухилення від військового призову на військову службу під час мобілізації громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- копією розписки команди № НОМЕР_1 про отримання повістки ОСОБА_3 14.03.2023, де визначено дату та час прибуття ОСОБА_3 до РТЦК та СП на 15.03.2023 р. на 05:30 год.;

- копією довідки № 981/13 про проведення медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 05.10.2022 року рядовим ОСОБА_3 , якою останній визнаний придатним для військової служби;

- копією військового квитка серії НОМЕР_2 на ОСОБА_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 14.03.2023 р., згідно якого ОСОБА_3 взято на військовий облік з 07.10.2022, знято з військового обліку 15.03.2023 р.;

- копією картки № 2501 дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_3 ;

- поіменним списком військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , направлених в команду до в/ч НОМЕР_1 від 15.03.2023 р., до якого включено рядового ОСОБА_3 4

- копією журналу мобілізаційних розпоряджень, до якого внесено відомості 14.03.2023 р. про отримання ОСОБА_3 мобілізаційного розпорядження;

- копією вимоги начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.03.2023 р. №3/709 про оголошення оповіщення, відбору та до поставки до 15.03.2023 р. військовозобов`язаних для комплектування в/ч НОМЕР_1 ;

- оригіналом розписки команди № НОМЕР_1 про отримання повістки ОСОБА_3 14.03.2023, де визначено дату та час прибуття ОСОБА_3 до РТЦК та СП на 15.03.2023 р. на 05:30 год., яку добровільно за власною заявою видав ОСОБА_3 для приєднання до матеріалів кримінального провадження 07.04.2023 р.;

Таким чином суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши у своїй сукупності докази з матеріалів кримінального провадження та показання обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченго суд визнає щире каяття та активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин,які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, та інших обставин, що впливають на призначення покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання, суд враховує, що злочин, вчинений ОСОБА_3 згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаявся у вчиненому, підтвердив суду свій добровільний намір стати на захист Держави від збройної агресії.

Окремо суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони та призводить до незабезпечення обороноздатності України, зокрема комплектування її збройних сил, на які відповідно до ч.2 ст.17 Конституції України покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, передбачене санкцією ст.336 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Разом з тим, беручи до уваги повне визнання вини обвинуваченим, поведінку останнього у період з дати постановлення на облік у РТЦК та СП, зокрема те, що він до березня 2023 р. не ухилявся від явки на виклик до РТЦК та СП, місце проживання своє не залишав, не намагався у інший спосіб уникнути кримінальної відповідальності, після вчинення злочину з`являвся добровільно на всі виклики під час досудового розслідування, про що вказувалось стороною захисту під час розгляду справи, враховуючи характеризуючи дані вказаної особи, зокрема, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря психіатра не перебував, з 21.09.2019 року перебуває під наглядом у лікаря-нарколога внаслідок вживання алкоголю, однак за власною ініціативою у червні 2023 р. пройшов курс лікування згідно постановленого діагнозу, відповідно до висновку органу пробації рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення і ймовірної небезпеки для суспільства є середнім та можливе виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд вважає можливим виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, визнаючи можливість призначення покарання ОСОБА_3 з випробуванням згідно ст.ст. 75,76 КК України, суд також враховує, що згідно з пунктом 10 статті 14 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу» за результатами медичного огляду громадянин України може бути взятий на військовий облік, незважаючи на те, що він раніше був засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Приписами пункту 6 частини 6 статті 37 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив суду свою готовність після відбуття покарання та при новому постановленні на облік як військовозобов`язаного стати на захист Держави та виконати свій громадянський обов`язок, а тому призначення останньому покарання із випробуванням, у подальшому, у разі належного дотримання засудженим обов`язків, згідно ч.1 ст. 89 КК України, не перешкоджатиме призову ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації, при цьому є співмірним як вчиненому кримінальному правопорушенню, так і інлдивідульаним характеризуючим даним особи.

Речовий доказ: оригінал бойової повістки на ім`я ОСОБА_3 залишити зберігатись у матеріалах судової справи.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжні заходита заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 349, 373, 374, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7 ЦВЄЛОДУБ