Провадження № 1-кп/686/1095/23
04 липня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
03.05.2023, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні оглядової кімнати приймального відділення КНП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, по провулку Пилипчука, 1 у м. Хмельницькому, під час словесної суперечки із ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків, бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілого, руками умисно схопив ОСОБА_4 за передпліччя правої руки та здійснив різкий ривок, в результаті чого потерпілий відчув різкий біль в правому плечовому суглобі.
В результаті вказаних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижнього краю суглобового відростку правої лопаткової кістки з фрагментацією уламку, артриту правого плечового суглобу, після-травматичного теносиновіїту сухожилка довгої головки біцепса, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі, що зазвичай призводять до тривалого розладу здоров`я.
Такі дії обвинуваченого суд розцінює, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`яі кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.
26 червня 2026 року між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах:
- щире каяття з боку ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди та примирення потерпілого ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_6 , а також теж, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;
- сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, а також покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
В свою чергу, потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтвердили примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 та повне відшкодування заподіяної шкоди. При цьому, їм зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просили затвердити угоду, а цивільний позов залишити без розгляду, в зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.
Не заперечував щодо затвердження вищевказаної угоди про примирення і прокурор.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду потерпілому, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, скарг зі сторони сусідів до правоохоронних органів не надходило.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який публічно (в судовому засіданні) попросив вибачення у потерпілого, відшкодував шкоду,а також наявність інших обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення затвердити та призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК, якою врегульована засада кримінального провадження диспозитивності, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
За змістом ч. 1 ст. 129 КПК, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому тільки лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Вказаною нормою також передбачена можливість залишення цивільного позову без розгляду, і не передбачена можливість закриття кримінального провадження за цивільним позовом. Крім того, це також суперечить завданням кримінального провадження та його загальним засадам.
Відповідно ж до ч. 5 ст. 128 КПК, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Таким чином, враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні перелічені у ч. 1 ст. 129 КПК судові рішення не ухвалюються, а постановляється вирок про затвердження угоди про примирення, а також те, що потерпілий та цивільний позивач відмовився від цивільного позову у зв`язку з відшкодуванням йому завданих збитків, те, що чинним КПК не передбачена можливість закривати кримінальне провадження за цивільним позовом і це суперечить завданням кримінального провадження та його загальним засадам, то цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди не може бути розглянутий судом, у зв`язку з чим він підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 473, 474 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1