Провадження № 1-кс/185/1816/23
13 вересня 2023 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що до Павлоградського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 08 вересня 2023 року невідома особа, шляхом зловживання довірою вчинила крадіжку 5 000 гривень з банківської карти № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 .
У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
11 вересня 2023 року, у ході опитування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив, що дійсно знімав грошові кошти з банківської карти потерпілого № НОМЕР_3 та на частину цих грошових коштів 08 вересня 2023 року придбав собі мобільний телефон марки Redmi А2.
11 вересня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно, під розписку, видав працівникам поліції мобільний телефон марки Redmi А2 чорного кольору, еmеі 1: НОМЕР_1 , еmеі 2: НОМЕР_2 , який придбав 08 вересня 2023 року на викрадені грошові кошти з банківської карти № НОМЕР_3 , які належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглянувши клопотання, вислухав думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на користування, розпорядження на тимчасово вилучене при добровільній видачі гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки Redmi А 2, чорного кольору, еmеі 1: НОМЕР_1 , еmеі 2: НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1