Справа № 331/1961/23
Провадження № 1-кп/331/384/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000045 від 14.01.2023 року з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда 3 групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.05.1999 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України до 8 місяців та 25 днів позбавлення волі, звільнений з під варти у зв"язку з відбуттям покарання;

- 22.05.2001 року Жовтневим районний судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України до 10 місяців позбавлення волі;

- 03.12.2002 року Жовтневим районний судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 28.03.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 24.04.2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 12.07.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

- 06.12.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 16.09.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом,

- 17.01.2018 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік;

- 08.11.2021 за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на 80 годин, покарання відбув,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої

передбачається застосування заходів

медичного характеру ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої передбачається

застосування заходів медичного

характеру ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знаходячись в парку навпроти будинку № 48 по вул. Тургенєва в місті Запоріжжя, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не маючи змогу керувати ними, діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та повторно, підійшов до лавки, на якій сидів потерпілий ОСОБА_5 та шляхом ривку, з сумки останнього, відкрито вирвав належний потерпілому мобільний телефон марки «Samsung», моделі GТ-С3530 (SЕК), в корпусі сріблястого кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартістю 487 гривень 50 копійок, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, та утримуючи викрадене при собі почав тікати, ігноруючи вимоги ОСОБА_5 зупинитися та втік з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не маючи змогу керувати ними, діючи в умовах воєнного стану, повторно, відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому, матеріальну шкоду на в розмірі 487 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння визнав частково та пояснив, що з потерпілим ОСОБА_5 він знайомий, оскільки останній є його сусідом. 14 січня 2023 року він проходив повз ОСОБА_5 , який сидів на лавочці у парку. Зупинився та почав вести з ним розмову, які події відбувались далі він не пам`ятає. Пам`ятає, що ОСОБА_5 добровільно дав йому свій мобільний телефон. Далі, він направлявся продати мобільний телефон, однак був зупинений працівниками поліції. Зауважує на тому, що в голові він завжди чує голос, який ним керує. Вказує на те, що він проходив лікування у медичному закладі та після цього його стан поліпшується. Наразі він й далі спілкується з потерпілий. Крім того, додав, що мобільний телефон потерпілому ОСОБА_5 було повернуто.

Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 суду пояснила, що з ОСОБА_3 вона проживає в одній квартирі. Зауважує на тому, що ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, однак вона не взмозі виправити ситуацію. Інколи ОСОБА_3 добровільно проходить лікування в медичному закладі, однак в будь-який час може самостійно виписатись звідти. На її думку ОСОБА_6 потребує лікарської допомоги та останньому необхідно пройти лікування в психіатричній установі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що впізнав ОСОБА_3 як свого сусіда. Приблизно у січні 2023 року ОСОБА_3 підійшов до нього, коли він сидів на лавочці у парку, та попросив, щоб він дав йому грошей. Він відповів, що не має грошей, однак ОСОБА_3 наполегливо продовжував просити у нього гроші, хоч кілька гривень. Він розстібнув блискавку своєї сумки, щоб показати сусіду, що в нього немає грошових коштів. В цей час ОСОБА_3 правою рукою дістав з його сумочки мобільний телефон. Побачивши це, він схопив ОСОБА_3 за праву руку, в якій він тримав мобільний телефон, та сказав, щоб він віддав телефон, однак ОСОБА_3 намагався вирвати свою руку. Він двома руками тримав ОСОБА_3 за праву руку, намагався його примусити повернути мобільний телефон. Однак ОСОБА_3 висмикнув свою руку з його рук та почав тікати в сторону вул. Дніпровська. Він підвівся з лавочки, почав за ним бігти та кричати, щоб він повернув телефон, однак він втік. Тоді він пропросив перехожих зателефонувати до поліції. Через кілька годин поліція знайшла ОСОБА_3 та йому повернули телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 являється їй батьком. ОСОБА_3 вона також впізнала, оскільки, останній є її сусідом. У січні 2023 року вона проживала разом з батьком, який має звичку ходити гуляти до парку. Коли вона повернулась додому, батько розповів їй, що до нього підійшов ОСОБА_3 та попросив у нього гроші, він відмовив та одночасно з цим відкрив суму, щоб довести відсутність грошей, однак у цей момент ОСОБА_3 вихопив мобільний телефон батька. При цьому, ОСОБА_5 схопив злодія за рукав, однак той вирвався та втік. Зазначає, що вказані події відбувались в світлу пору доби. Після чого, вона викликала поліцію та батько написав заяву. Далі, працівники поліції знайшли ОСОБА_3 та одразу повернули мобільний телефон батьку. Вказує на те, що її батько похилого віку, важко пересувається та часто трапляються серцеві напади. Додала, що бачила, як ОСОБА_3 іноді підходив до батька в парку та вони розмовляли.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він працює в Управлінні патрульної поліції, пам"ятає, що 14.01.2023 під час чергування у радіоефірі вони отримали повідомлення про вичнення грабіжу на території Олександрівського району м. Запоріжжя та орієнтування на особу, за попередніми даними особа могла перебувати у районі проспекта Металургів. Дійсно біля зупинки громадського транпсорту вони побачили чоловіка, який перебував у стані сильного алкогольного сп"яніння та підходив під орієнтування. Під час поверхневого огляду вони виявили у кишені предмет, схожий на телефон, зателефонували на вказаний номер, який виявися номером потерпілого. Після чого викликали слідчо-оперативну групу, яким передали затриману особу. У судовому засіданні впізнали ОСОБА_3 як того чоловіка, якого вони затримали.

Свідок ОСОБА_11 надав суду аналогічні пояснення та зазначив, що також перебував у складі екіпажу під час затримання ОСОБА_3 , у кишені якого був виявлений викрадений мобільний телефон.

Під час судового засідання судом були досліджені наступні докази:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 від 14.01.2023 ( а.с. 43);

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення (абто таке, що готується) від ОСОБА_5 , який зазначив, що 14.01.2023 приблизно о 13:30 год. відомий на ім`я ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 49 (навпроти театру ляльок) відкрито, шляхом ривку з рук заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung», в корпусі сіро-чорного кольору, металевий, кнопочний, чим спричинив йому матеріальну шкоду, тому просить притягнути особу до відповідальності (а.с. 53);

- протоколом огляду місця події від 14.01.2023 - місцем огляду є ділянка місцевості, розташована в парку біля «Обласного театру ляльок» в м. Запоріжжя. З місця події нічого не вилучалось, місце події сфотографовано (а.с. 54-61);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2023 та фототаблиці до нього, потерпілий ОСОБА_5 упізнав ОСОБА_3 за загальними рисами обличчя, розміром очей, формою вуст (особа №3), як особу, яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном (а.с. 62-64);

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 64-23 по кримінальному провадженні № 0000045 від 01.02.2023, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung», моделі GТ-С3530 (SЕК), в корпусі сріблястого кольору, імеі: НОМЕР_1 на момент вчинення злочину, на споживчому ринку України, станом на 14.01.2023, який знаходиться в експлуатації з 2017 року складала 487, 50 грн. (а.с. 67-69);

- протоколом огляду предмету від 19.02.2023 року - проведеним оглядом встановлено: картонна коробка розмірами 10x10 см, опечатана печаткою відділу поліції № 2 з біркою з пояснювальним написом: «мобільний телефон моноблок) «Samsung», задня кришка сріблястого кольору, імеі: НОМЕР_1 , сім карта НОМЕР_2 , вилучений 14.01.2023 у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м Запоріжжя, пр. Соборний, 177». При відкритті коробки в ній виявлений мобільний телефон марки «Samsung», моделі GТ-С3530 (SЕК) в корпусі сріблястого кольору, імеі: НОМЕР_1 . В телефоні встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 . При включенні в мобільному телефоні в додатку «Контакти», містяться записи з контактами. В додатку «Повідомлення» містяться вхідні, відправлені, чернетки повідомлень. Як пояснив потерпілий ОСОБА_5 даний телефон дійсно належить йому і був у нього відкрито викрадений 14.01.2023 року ОСОБА_3 в парку. Мобільний телефон потерпілий впізнав за зовнішніми ознаками та вмісту телефону. В ході огляду застосовувалась фотофіксація на цифровий фотоапарат «Кенон». Протокол прочитанний, записано у точній відповідності до проведених дій та отриманих результатів. Зауважень від учасників не надійшло. Після проведення огляду мобільний телефон повернуто потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 73-77);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 37 від 08.02.2023, згідно якого ОСОБА_3 , виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді помірно виражених розладів особистості й поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (кіста проміжного паруса, токсична енцефалопатія внаслідок полі наркоманії, вірус імунодефіциту людини). Отже, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги ( а.с. 81-98);

- протоколом затримання ОСОБА_3 від 14.04.2023 ,під час якого було проведено особистий обшук останнього під час якого було виявлено та вилучено: з лівої кишені джинсів мобільний телефон «Samsung» імеі: НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 . Час фактичного затримання ОСОБА_3 17:22 годин. Під час його особистого обшуку на місці перебував захисник (а.с. 99-106).

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану та повторно, доведено повністю.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом спостереження з огляду на тяжкість вчиненого ним діяння та характер наявного захворювання.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 , законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не заперечували.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, дослідивши усі надані прокурором докази, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, яке відноситься до тяжких злочинів. Тому, враховуючи характер та тяжкість наявного у ОСОБА_3 захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_3 для інших осіб, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним режимом.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 19, 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 512-513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним режимом - КУ «Запорізька обласна клінічна психіатрична лікарня», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи зі звичайним режимом - КУ «Запорізька обласна клінічна психіатрична лікарня», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а, у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung», моделі GТ-С3530 (SЕК), в корпусі сріблястого кольору, імеі: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1