Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2021/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_2 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000153 від 05.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області звернувся володілець майна ОСОБА_2 із клопотанням про скасування арешту майна. У поданому клопотанні ОСОБА_2 просить скасувати арешт накладений 16.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області по справі № 287/2021/22 на пиломатеріали належні ОСОБА_2 , вилучені в ході огляду місця події на території деревообробного цеху по АДРЕСА_1 та зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 05.11.2022 року повернути дошку дубову законному володільцю.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 16.11.2022 по справі № 287/2021/22 накладено арешт на пиломатеріали породи «дуб», загальною кількістю 16, 24 м.куб. З інформації наданої органами слідства, а також лісогосподарськими підприємствами вбачається, що лише 31.08.2022 року на території Кишинського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК» виявлено самовільну порубку семи дерев породи «дуб». При цьому, на думку ОСОБА_2 , поза увагою сторони обвинувачення залишено той факт, що на вантажівці під його керуванням виявлено вісім сортиментів породи дуб, що свідчить про перевезення ним колод, які отримані в результаті порубки не менше восьми дерев. Походження дошки ФОП ОСОБА_2 у відповідності до вимог законодавства повністю підтверджено долученими 06.11.2022 року документами. Відомості внесені до офіційних документів ніким не спростовані, розбіжностей, які свідчили б про неможливість переробки деревини придбаної ОСОБА_2 не наведено. Враховуючи відсутність самої події злочину, в результаті якого могло бути отримано деревину в кількості необхідній для виготовлення 16, 24 м. куб. дошки, на переконання ОСОБА_2 , вилучені пиломатеріали не можуть відповідати критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а відтак вказане майно ніяким чином не може бути використане слідчим для підтвердження або спростування обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні. При цьому, ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 01.03.2023 року у відповідності до ст. 100 КПК України дошку дубову передано на відповідальне зберігання власнику. З моменту оголошення та виконання вказаної ухвали слідчий жодного разу не звернувся до зберігача з питанням використання вилученого майна для проведення досліджень або отримання будь яких відомостей про характеристики пиломатеріалів переданих на зберігання, що свідчить про те, що потреба у подальшому арешті майна відпала.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 132 КПК України передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною першою статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч. 2 ст. 174 КПК України).

З вказаних норм КПК України вбачається, що такими прямо не визначена підсудність клопотань про скасування арешту майна.

У той же час, частиною шостою статті 9 КПК України регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з положень статей 32, 33, 132 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно зі ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду. В сукупності ці правила забезпечують розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

За змістом пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої чи апеляційної інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, визначеному цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Системний аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що незважаючи на відсутність у нормі статті 174 КПК України вказівки на підсудність клопотання про скасування арешту майна, це питання повинно розглядатися слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 28 січня 2020 року по справі №591/3603/19.

З доданого до матеріалів клопотання листа заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 13.03.2023 року вих. № 969/212/2023 вбачається, що 13.03.2023 року Житомирською окружною прокуратурою кримінальне провадження № 0000153 від 05.11.2022 року направлено за підслідністю до Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Досудове слідство здійснює слідче управління ГУНП в Житомирській області.

Також, 26.04.2023 року на запит суду від заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 надійшов лист за вих. № 180/212/2023 згідно якого матеріали кримінального провадження № 0000153 від 05.11.2022 року не перебувають в провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що слідче управління ГУНП в Житомирській області, знаходиться за межами юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області, до якого подано дане клопотання, таке підлягає поверненню заявникові для подачі до належного суду.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі, яка подала клопотання, що повернення такого клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді у порядку, передбаченому КПК України, зокрема до місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309, 615 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання володільця майна ОСОБА_2 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000153 від 05.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - повернути особі, яка з ним звернулася.

Повернення клопотання не позбавляє права повторно звернутися до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1