Справа № 192/1613/23
Провадження № 1-в/192/196/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника ДУ «СВК (№21)» ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дукат Магаданська області рф, не одружений, відбуває покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.07.2022, яким він засуджений за ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 10.01.2022,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Початок строку: 19.05.2021 року

Кінець строку: 19.08.2024 року

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 . про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково. Зазначив, що робив все, щоб звільнитись умовно-достроково.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого та вважав, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оскільки застосовані до нього заохочення не мають системного характеру.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, виходить з такого.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 відбуває покарання виді 3 років 3 місяці позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України із призначенням покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Згідно наданої характеристики ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 21.05.2021 року, за період перебування в УВП (№3) місто Кривий Ріг, до праці не залучався, допустив одне порушення режиму утримання за що мав одне стягнення, мав одне заохочення. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 03.11.2022 року, працевлаштований на виробництві установи різноробочим до теплиці з вирощування овочів. За час відбування покарання характеризується задовільно, порушення режиму утримання не допускав, має два заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, але під контролем адміністрації, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участі в організації виховних заходів, які проводять в установі, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, самодіяльних організацій, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

27.01.2023 - відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, а 21.07.2023 - відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення як особі, що не довела свого виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 має три заохочення одне застосоване 13.10.2022 начальником ДУ «УВП (№3)» за зразкову поведінку та з нагоди дня захисника України, два з яких було застосовано в СВК №21, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за І та ІІ квартали 2023 року, має одне погашене стягнення.

Суд наголошує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого ОСОБА_5 засуджений, суд враховує, що він має три заохочення застосовані до нього 13.10.2022, 11.04.2023 та 20.07.2023 та одне погашене стягнення у виді догани.

Суд також бере до уваги підстави з яких засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні заохочувальних норм - він не стає на шлях виправлення та не довів його комісії СВК№21. Також враховує, що на час засідання комісії СВК№21 адміністрація установи мала повну інформацію щодо особи ОСОБА_5 , щодо його поведінки та ставлення до праці протягом відбування покарання та згідно витягу з протоколу №66 від 21.07.2023 ОСОБА_5 , було відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення.

Судом враховано особу засудженого ОСОБА_5 в цілому.

ОСОБА_5 в клопотанні посилався на наявність у нього малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в судовому засіданні посилався на те, що народження доньки стало підставою для переосмислення своєї поведінки, більш відповідального ставлення до власного життя та життя доньки.

Суд враховує, що злочини за які ОСОБА_5 відбуває покарання були вчинені ним після погашення судимостей в час коли жінка з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах була вагітною, що свідчить на думку суду, про відсутність стримуючих факторів для ОСОБА_5 , намаганням маніпулювати цими обставинами задля введення суду в оману щодо дійсних підстав поданого клопотання.

ОСОБА_5 двічі судимий за вчинення аналогічних умисних, корисливих тяжких злочинів проти власності у групі з однією і тією ж особою, що випливає з вироків Тернівського районного суду та Довгинцівського районного судів м.Кривого Рогу.

Суд вважає, що завдання кримінальних проваджень за якими ОСОБА_5 відбуває покарання на даному етапі відбування покарання повністю не виконано.

Притягнення особи до відповідальності в міру своєї вини реалізується у вироку суду, який визначає конкретне покарання, необхідне і достатнє для відповідальності особи за вчинене.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, тому таке звільнення застосовується виключно до осіб, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення, тому недоцільне повне відбування такими особами покарання призначеного судом.

Сумлінною поведінкою може вважатись лише усталена та внутрішньо сформована свідома поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання з критичним ставлення до вчиненого.

ОСОБА_5 критичного ставлення до вчиненого не проявив, зазначив, що двічі оступився, що на думку суду вказує на недостатнє усвідомлення соціальних цінностей суспільства, захист яких здійснюється судом під час розгляду конкретного кримінального провадження та притягнення винних до відповідальності.

Судом враховано, що ОСОБА_5 працює та до праці ставиться добре, у зв`язку чим до нього застосовувались заходи заохочення, разом з тим, таке ставлення до праці на думку суду викликане виключно бажанням умовно-дострокового звільнення, а не виправленням. Так, ОСОБА_5 не вбачає суспільної необхідності у виконанні робіт із благоустрою установи та до виконання цих робіт ставиться безвідповідально, що не може оцінюватись судом як сумлінна поведінка.

Суд вважає, що ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки поза установою в якій він відбуває покарання, основна мета призначеного судом покарання на донному етапі його відбування не досягнута. Умовно-достроковим звільненням ОСОБА_5 попереджувального впливу на його поведінку, поведінку інших осіб досягнуто не буде.

Суд вважає, що формальність підстав для застосування положень ст. 81 КК України у зв`язку з відбуттям 2/3 строку призначеного покарання, робота в установі та наявність 3-х заохочень не можуть бути достатнім для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , оскільки ці обставини не є беззаперечними доказами його виправлення, суд погоджується з позицією адміністрації СВК№21 та прокурора, про те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.

За таких обставин, судвважає, що умовно-дострокове звільнення є недоцільним, тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 29.08.2023.

Суддя ОСОБА_1