Справа № 991/5974/23
Провадження 1-кс/991/5990/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_4 від 27.06.2023 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про вчинення кримінального правопорушення за поданою Товариством заявою.

Вказана скарга на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 05.07.2023 була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У зазначеній скарзі представник ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» вказує, що 15.06.2023, відповідно до вимог статей 214 КПК України, Товариством було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

У вказаній заяві Товариство просило внести відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження за фактом організації та реалізації виведення коштів ПАТ «Український професійний Банк», що в свою чергу спричинило збитки вказаному банку та його майбутньому правонаступнику - ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». На думку заявника вказані дії містять склади злочинів, передбачені ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ст. 375, ст. 376 КК України.

Вказана заява була отримана уповноваженими особами НАБУ 19.06.2022, однак у 24-годинний строк, відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були.

Враховуючи вказане, заявник просить задовольнити скаргу та зобов`язати уповноважених службових осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ст. 375, ст. 376 КК України.

2.Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_5 у повному обсязі підтримав доводи поданої скарги і просив її задовольнити.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини свого неприбуття не повідомив.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду відповідної скарги.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

3.1. Щодо предметної підсудності

Порядок звернення із такими скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. 304-307 КПК України.

Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС), - слідчим суддею ВАКС.

Питання предметної підсудності ВАКС врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України, яка передбачає перелік кримінальних правопорушень та умови, за яких вони віднесені до предметної підсудності ВАКС. До вказаного переліку не належать, зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені ст. ч. 4 ст. 190, ст. 375, ст. 376 КК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя не розглядатиме доводи скарги, які стосуються невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190, ст. 375, ст. 376 КК України, що не відносяться до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому обмежується розглядом вказаної скарги лише у частині невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, 364-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

3.2. Щодо відсутності бездіяльності

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Отже, бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому:

(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18);

(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п.1. ч.1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

З долученої до скарги заяви вбачається, що Товариство звернулось до НАБУ з заявою про внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом змови ОСОБА_6 , службових осіб ДП «Дрінкс Україна», судді господарського суду м. Києва, а також службових осіб ПАТ «Український професійний Банк», яка полягала в організації та реалізації виведення коштів з ПАТ «Український професійний Банк», що в свою чергу спричинило збитки вказаному банку та його майбутньому правонаступнику - ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА».

На переконання заявника, викладені у заяві події можуть свідчити про те, що службові особи ПАТ «Український професійний Банк», а також пов`язані особи з ДП «Дрінкс Україна» та ОСОБА_6 вступили у змову, щодо побудови схеми неповернення кредитних коштів ДП «Дрінкс Україна» та ПАТ «Український професійний Банк» шляхом здійснення фіктивних операцій під виглядом погашення наявних заборгованостей за кредитними договорами.

На думку заявника до вказаних подій також може бути причетною суддя Господарського суду м. Києва ОСОБА_7 , яка приймаючи рішення по справі №910/7305/20, задовольнила позовні вимоги ДП «Дрінкс Україна», тим самим позбавила ПАТ «Український професійний Банк» та його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» можливості повернення кредитних коштів та створила законні підстави для уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання.

Заявник вважає, що вказане судове рішення було прийняте всупереч законодавчих норм, що може свідчити про вплив посадових осіб ДП «Дрінкс Україна» на його прийняття.

Однак, в ході аналізу поданої скарги та доданої но неї заяви, слідчим суддею не встановлено відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаних кримінальних корупційних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

У поданій заяві відсутні конкретні відомі заявнику обставини вчинення службовими особами ПАТ «Український професійний Банк», а також пов`язаними особами з ДП «Дрінкс Україна», ОСОБА_6 та суддею ОСОБА_7 , дій, які б містили ознаки об`єктивної сторони злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Так, в заяві не вказані які саме службові особи ПАТ «Український професійний Банк» та ДП «Дрінкс Україна», які вступили у змову для реалізації злочинного плану на заволодіння коштами ПАТ «Український професійний Банк», шляхом неповернення ДП «Дрінкс Україна» кредитних коштів.

Також заявник не зазначає які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку цих службових осіб та свідчать про використання наданих їм повноважень, так само не вказує якими особами отримано та надано неправомірну вигоду від такої діяльності.

Заява, в більшій мірі, ґрунтується на припущенні щодо можливого здійснення ОСОБА_6 впливу на вказані підприємства, враховуючи, що останній був засновником та керівником ДП «Дрінкс Україна», а також акціонером ПАТ «Український професійний Банк». Проте, будь-яких конкретних фактів, які б вказували на здійснення ОСОБА_6 вказаних дій в заяві не наведено.

Також слідчий суддя констатує, що частина викладених в заяві обставин, зводяться до незгоди з прийнятим суддею Господарського суду м. Києва ОСОБА_7 рішенням по справі №910/7305/20, яке на думку заявника є таким, що не відповідає чинному законодавству та прийняте в результаті вчинення позапроцесуального впливу на суддю.

В цій частині слідчий суддя наголошує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права, а відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в п. 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі № 21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

З наведених вище правових норм можна зробити висновок, що незгода із прийнятими суддею процесуальним рішеннями в конкретній справі шляхом подання заяви про кримінальне правопорушення може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених статтями 126 та 129 Конституції України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що самих лише припущень заявника та незгоди з процесуальним рішенням судді недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій представником ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» заяві.

Враховуючи викладене, слідчий суддя констатує відсутність стверджуваної заявником бездіяльності з боку уповноважених осіб НАБУ, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без задоволення.

2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1