Справа № 357/5074/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001396, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», раніше судимого:

1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2007 року, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 2 (два) роки, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

2) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2009 року, за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці;

3) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2011 року, за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) шість місяців;

4) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року, за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці;

5) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2015 року, за ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки;

6) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

7) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) шість місяців, від відбування якого звільнений 30 листопада 2022 року, умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 10 (десять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів,

за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до ст. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 133/2022 від 14 березня 2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до Указу Президента України за № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого2022 року № 664/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, затвердженим Законом України від 23 серпня 2022 року № 2500-IX),продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 серпня2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 14 лютого 2023 року № 2915-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Однак в порушення вищевказаних вимог, 22 березня 2023 року близько 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи спільно із ОСОБА_4 поблизу магазину «Делікат», що за адресою: вул. Івана Кожедуба, 49, м. Біла Церква, Київська область, помітив в останнього мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-A525F/DS», об`ємом внутрішньої пам`яті 128 GB. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_5 , цього ж дня, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи поблизу магазину «Делікат», діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, із правої кишені куртки ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-A525F/DS», об`ємом внутрішньої пам`яті 128 GB, вартістю 7250 гривень та тримаючи його в руці з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 7250 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто як злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювалась, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальному акті, просив суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання -щире каяття ОСОБА_5 .

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 будучи судимим за умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, вчинив нове, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості та обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше неодноразово не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як засуджений, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, повернення викраденого майна, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, можливе, шляхом призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Судом установлено, що згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ухвали Бердичівського міського суду Житомирської області від 22 листопада 2022 року, на підставі ст. 81 КК України, ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання, умовно-достроково, з невідбутою частиною строку покарання 10 (десять) місяців 19 (днів).

Отже, злочин за даним вироком вчинений у період невідбутої частини строку покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, зважаючи на те, що за даним вироком кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 , протягом невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, остаточне покарання йому має бути визначене за правилами ст. 71 КК України.

За таких обставин, враховуючи вище перелічені дані про особу винного, визнання ним вини, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, повернення викраденого майна, думку потерпілого, кількість вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутої ним частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 необхідно зарахувати один день його попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання предметів речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 23 березня 2023 року, визнані речовими доказами: мобільний телефон марки «Samsung SM-A525F/DS 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з встановленою сім-картою: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Xiaomi M1903C3GG» та первинне пакування, а саме спеціальний пакет № PSP 2241078, які поміщені до спеціального пакета № INZ 1045282; мобільний телефон рожевого кольору марки «Nokia TA-1276», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , без встановленої сім-карти та первинне пакування, а саме: спеціальний пакет № PSP 2241075, які поміщені до спеціального пакета № INZ 1045282.

Відповідно до розписки від 23 березня 2023 року, телефон Samsung SM-A525F/DS 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з встановленою сім-картою: НОМЕР_4 , - повернутий ОСОБА_4 .

Інші два телефони, які вилучені у ОСОБА_5 зберігаються в камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно повернути власнику, натомість спеціальні пакети, згідно з п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, необхідно знищити.

Згідно з постанови про визнання предметів речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 23 березня 2023 року, визнана речовим доказом: картонна коробка білого кольору від мобільного телефону марки «Samsung SM-A525F/DS 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Відповідно до розписки від 23 березня 2023 року, вона повернута ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Суд вважає, що з огляду на те, що ОСОБА_5 має відбувати покарання у місцях позбавлення волі реально, продовження існування раніше установлених ризиків, при обранні йому запобіжного заходу, до нього необхідно продовжити застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 100, 331, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_5 , за цим вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року та визначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку, - 05 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , у строк відбутого покарання, строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 22 березня 2023 року до 05 червня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, продовжувати застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази:

1) телефон Samsung SM-A525F/DS 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з встановленою сім-картою: НОМЕР_4 ; картонну коробку білого кольору від мобільного телефону марки «Samsung SM-A525F/DS 128 GB», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - залишити ОСОБА_4 ;

2) мобільний телефон марки «Xiaomi M1903C3GG», мобільний телефон рожевого кольору марки «Nokia TA-1276», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , без встановленої сім-карти - повернути ОСОБА_5 ;

3) спеціальний пакет № PSP 2241078, № INZ 1045282, № PSP 2241075, № INZ 1045282, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з особливостями визначеними ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області