Справа № 203/1588/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000027, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07 грудня 2001 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України, до покарання у вигляді 4 місяців арешту;

- 27 червня 2002 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 101 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, 12 грудня 2009 року звільнений із Солонянської виправної колонії № 21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

- 18 травня 2010 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 14 липня 2010 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 19 днів;

- 15 травня 2013 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст.71 КК України, до покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі;

- 09 жовтня 2014 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 2 років місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України;

- 13 листопада 2014 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 27 листопада 2014 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16 січня 2015 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 08 вересня 2015 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 31 травня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 07 липня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 20 вересня 2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ст. 246, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 21 листопада 2017 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 24 квітня 2018 року вироком Індустріального районного судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 12 листопада 2019 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 27 лютого 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23 квітня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31 жовтня 2022 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, до покарання у вигляді 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

- 21 грудня 2022 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 357, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі;

- 08 лютого 2023 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1, 4 ст. 358, ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 2 роки 7 місяців обмеження волі;

- 22 березня 2023 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01.01.2023 року, близько 11 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, біля буд. 10, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, попросив раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_5 , передати йому мобільний телефон «Iphone 6S Space Gray», IMEІ: НОМЕР_1 , під приводом здійснення дзвінку, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_5 будучи впевнений у сумлінності намірів ОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Iphone 6S Space Gray», IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 2579 грн. 40 коп.

Отримавши доступ до вказаного телефону, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, утримуючи при собі чуже майно - мобільний телефон «Iphone 6S Space Gray», IMEI: НОМЕР_1 , що належить потерпілому, незнайомому ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпілий відійшов по своїм справам та його не бачить, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном, яким заволодів на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому збитків на загальну суму 2579 грн. 40 коп.

Після чого, ОСОБА_3 05.01.2023 року, близько 11 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, біля буд. 42, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, попросив раніше незнайомої йому гр. ОСОБА_6 , передати йому мобільний телефон «Xiaomi Mi 8 Lite» model M1808D2TG, IMEI: НОМЕР_2 , під приводом здійснення дзвінку, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевнена у сумлінності намірів ОСОБА_3 , добровільно передала останньому свій мобільний телефон «Xiaomi Mi 8 Lite» model M1808D2TG, IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 2999 грн. 60 коп.

Отримавши доступ до вказаного телефону, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майно шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, утримуючи при собі чуже майно - мобільний телефон «Xiaomi Mi 8 Lite» model MI 808D2TG, IMEI: НОМЕР_2 , що належить потерпілій незнайомій ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпіла відійшла по своїм справам та його не бачить, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном, яким заволодів на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому збитків на загальну суму 2999 грн. 60 коп.

Після чого, ОСОБА_3 02.02.2023 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, біля буд. 10, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, попросив раніше незнайомого йому гр. ОСОБА_7 , передати йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», IMEI: НОМЕР_3 , під приводом здійснення дзвінку, не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи впевнений у сумлінності намірів ОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 750 грн. 00 коп.

Отримавши доступ до вказаного телефону, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майно шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, утримуючи при собі чуже майно - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», IMEI: НОМЕР_3 , що належить потерпілому незнайомому ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий відійшов по своїм справам та його не бачить, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись майном, яким заволодів на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому збитків на загальну суму 750 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище та пояснив, що у січні-лютому 2023 року, у м. Дніпрі на вул. Курчатова та пр. О.Поля, просив у громадян їх телефони під приводом здійснити дзвінок, однак не повертав їх власникам. Таких було три випадки. Майном розпоряджався у подальшому на власний розсуд. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву про слухання справи без їх участі, в якій вказали, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши заяви потерпілих, в яких вони вказали, що не заперечують щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої їм зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання предметів речовими доказами.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються, як тяжкий злочин, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який раніше судимий, значиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, обставину, що його обтяжує рецидив кримінальних правопорушень, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Так, частиною 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 369 КК України, з урахуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом ОСОБА_3 скоїв 01.01.2023 року, 05.01.2023 року та 02.02.2023 року, тобто, до засудження його вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року.

Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених за цим вироком та вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 03 липня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 , у строк відбування покарання строк перебування під вартою, а саме, з 04 лютого 2023 рокупо 02 липня 2023 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз № 82-23 від 18.01.2023 року в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 (вісім) копійок; №325-23 від 06.02.2023 року в розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки; №909/23 від 22.02.2023 року в розмірі 220 (двісті двадцять) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази:

- мобільний телефон «Iphone 6S Space Gray», IMEI: НОМЕР_1 , який повернутий власнику ОСОБА_5 під розписку, залишити останньому;

- мобільний телефон «Xiaomi Mi 8 Lite» model M1808D2TG, IMEI: НОМЕР_2 , який повернутий власнику ОСОБА_6 під розписку, залишити останній;

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4A», IMEI: НОМЕР_3 , який повернутий власнику ОСОБА_7 під розписку, залишити останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1