Справа № 569/1265/23
УХВАЛА

24 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0001500 від 18.08.2022 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває вказаний обвинувальний акт.

Під час розгляду даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_7 подав суду клопотання у якому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 26.01.2023 Рівненським міським судом Рівненської області відносно ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з 26.01.2023 до 26.03.2023, який в подальшому було продовжено на 60 днів.

Захисник зазначає, що ОСОБА_5 за час перебування під цілодобовим домашнім арешту жодного разу не допустив порушення його умов та має законодавчі обов`язки по матеріальному утриманні малолітнього сина та матері - інваліда 2-ї групи, яка потребує стороннього догляду, а тому є достатні підстави для зміни ОСОБА_5 міри запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт за адресою свого проживання. Окрім того, ФОП ОСОБА_10 21.04.2023 надав Гарантійний лист щодо згоди та готовності на укладення трудового договору із ОСОБА_5 та прийняти його на роботу з 01.05.2023.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав свого захисника, просив задоволити клопотання, надати можливість влаштуватися на роботу щоб мати змогу утримувати свою родину.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 за безпідставністю.

Потерпіла та її представник просили відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 за безпідставністю та необґрунтованістю.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року у справі №1-28/2017 «Щодо відповідності Конституції України положення 3 речення ч. 3 ст. 315 КПК України», суд зазначив: Україна є демократичною, правовою державою; в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні їй відповідати; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; правосуддя в Україні здійснюють виключно суди (ст. ст. 1, 3 ч. ч. 1,2 ст. 8, ч.1 ст. 55, ч. 1 ст. 24 Основного Закону України).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що право на свободу та особисту недоторканість є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини.

Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абз. 3 п. п. 2.1. п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016).

Підстави та порядок застосування примусових заходів, які обмежують конституційне право людини на свободу та особисту недоторканість, зокрема у кримінальному провадженні, закріплені у КПК України.

Застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що 26.01.2023 Рівненським міським судом Рівненської області відносно ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з 26.01.2023 до 26.03.2023.

22.03.2023 ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, який закінчується 20.05.2023.

Під час обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 судом було встановлено, що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом другої групи та потребує стороннього догляду, а також має на своєму утриманні малолітню дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Вказане підтверджуються долученими письмовими доказами.

Таким чином, враховуючи викладене те, що ОСОБА_5 жодного разу не порушував обов`язки визначені йому судом під час обрання міри запобіжного заходу, а також його намір влаштуватися на роботу, до суду з`являвся вчасно, порушень не допускав, суд приходить до висновку про можливість змінити останньому запобіжний захід з домашнього арешту цілодобово, на період доби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України на строк продовженого запобіжного заходу ухвалою суду від 22.03.2023.

Керуючись ст.ст. 177- 179, 181, 183, 201, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв з 24.04.2023 по 20.05.2023.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби з 22 год до 06 год;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, визначити по 20.05.2023.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Білоцерківському відділу поліції ГУНП в Київській області (м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 Київської області).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути подано під час подачі апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: