Справа № 296/3930/23
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

В заявленому клопотанні зазначено, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.04.2022 близько 20 год. 45 хв. ОСОБА_6 , керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Житомирі по вул. Чуднівській зі сторони вул. Чумацький шлях у напрямку пров. Політехнічного.

Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом поблизу буд. №110 по вул. Чуднівській, водій ОСОБА_6 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі ПДР, Правила) («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б) ПДР («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 цих Правил»), при цьому рухався зі швидкістю в межах 80…100 км/год., таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР водій ОСОБА_6 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_6 , свідомо ігноруючи загальноприйняті правила поведінки на дорозі та зобов`язання виконувати вимоги ПДР, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9.б) ПДР, рухаючись транспортним засобом в межах населеного пункту з перевищенням дозволеної швидкості.

При цьому ж, в порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.

Так, рухаючись по лівій смузі руху вказаної вище вулиці, по якій попереду у попутному напрямку, по правій смузі руху рухався велосипедист ОСОБА_7 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 1.7. ПДР України не був особливо уважним до такої категорії учасника дорожнього руху як велосипедист.

Водночас, перебуваючи на відстані достатній для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, за умови руху з дозволеною швидкістю руху у населеному пункті, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 12.1. ПДР, невірно оцінив дорожню обстановку, і відповідно маючи змогу не відреагував на її зміну, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно ним керувати задля належної оцінки дорожньої ситуації, створеної ним внаслідок злочинної самовпевненості.

Натомість, продовжуючи рух автомобілем з перевищенням максимально допустимої швидкості, без вжиття жодних заходів для усунення створеної ним небезпечної обстановки, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту 12.3. ПДР негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля «ЗАЗ SENS» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті даної ДТП велосипедист ОСОБА_7 отримав тупу травму тіла, яка супроводжувалася розривом довгастого мозку, від якої настала смерть.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.7., 2.3.б),д), 12.1. 12.3., 12.4. та 12.9.б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

За результатами досудового розслідування 26.04.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказані обставини підтверджуються зібраними матеріалами в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечив, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. На запитання судді повідомив, що не одружений, інвалідності не має, проживає з батьками.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали справи свідчать, що 26.04.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких та наявністю ризиків, передбачених приписами п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи ризики, на які посилається слідчий, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризики визначені п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в якому підозрюється ОСОБА_6 не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя, оцінюючи ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, враховує як тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та можливі для підозрюваного правові наслідки, так і дані про особу підозрюваного, наявність постійного місця реєстрації та проживання, соціальні зв`язки підозрюваного, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність судимості, та приходить до переконання, що ризик переховування підозрюваного від суду та слідства хоча й існує, однак є малоймовірним.

Органами досудового розслідування ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не обґрунтовано наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , суд вважає за можливе застосовувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням обов`язків відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, що забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.06.2023, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби - з 21:00 год. по 07:00год. наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

1. не покидати власне помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , протягом часу дії даної ухвали у визначений період доби - з 21:00 год. по 07:00год. наступного дня;

2. прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4. здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду за межі України;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали - до 25.06.2023

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1