КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 09 серпня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року,

за участі: представника володільця майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені 14 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 11 000 доларів США та 2000 Євро, із забороною володіти, користуватися і розпоряджатися ними до скасування у встановленому КПК України порядку.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 , та представник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити. Від ОСОБА_5 надійшли доповнення до поданої ним апеляційної скарги.

ОСОБА_9 та представник ОСОБА_6 вважають вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначають, що ухвалою про обшук не було надано дозвіл на вилучення грошових коштів, а навпаки відмовлено в цьому, у зв`язку з чим вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти є тимчасово вилученим майном в розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України.

Вказують, що квартира, в якій проводився обшук, належить ОСОБА_7 , яка проживає також у ній.

Стверджують, що вилучені в ході обшуку грошові кошти в сумі 11 000 доларів США та 2000 Євро належать ОСОБА_7 згідно з договором позики грошових коштів в іноземній валюті від 01 березня 2023 та додатком № 1 від 15 квітня 2023 року про внесення змін до договору, згідно яких остання взяла в борг у ОСОБА_10 зазначені грошові кошти для використання у власних потребах.

Крім цього, зауважують, що ОСОБА_10 є фізичною-особою підприємцем, який у відповідні звітні періоди 2022-2023 років отримав дохід в сумі 1 660 497 гривень, з нього сплачено податок в сумі 83025 гривень, а тому грошові кошти, власницею яких є ОСОБА_7 , мають законне походження, з них утримані податки, це майно не є речовим доказом.

Зазначають, що обшук, в ході якого тимчасово вилучено майно, проведено 14 червня 2023 року, однак клопотання про його арешт подано до суду 29 червня 2023 року, чим, як вважають, порушено вимоги абз. 2, ч. 5 ст. 171 КПК України, при цьому органом досудового розслідування не подавалось до суду відповідне клопотання про поновлення процесуального строку на звернення.

Звертають увагу, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подавались і слідчим, і прокурором, однак судом вони були повернуті суб`єктам звернення, при цьому вилучене майно власнику не передавалось, а слідчим суддею цей факт не досліджувався.

Зауважують, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, проте ОСОБА_7 не є його стороною.

Вважають, що у протоколі обшуку, в доданих до клопотання документах не вбачається, що кошти містять інформацію, передбачену ч. 1 ст. 98 КПК України, та відповідають критеріям, визначеним у ній.

Стверджують, що в матеріалах справи немає відомостей про те, що в рамках досудового розслідування передавалися грошові кошти, які були одержані внаслідок вчинення злочину, і що ці кошти зберігаються в квартирі АДРЕСА_2 , та яка належить ОСОБА_7 .

На переконання авторів апеляційних скарг, грошові кошти визнано речовими доказами безпідставно, відповідна постанова є формальною, а такі дії спрямовані на незаконне втручання у право власності особи, яка не є стороною кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовано Офіс Генерального прокурора, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника та володільця майна які підтримали доводи, викладені в апеляційних скаргах, та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг з доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 лютого 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000227 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на території України діє організована група осіб, які з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод, організували та налагодили стійкі злочинні схеми, які полягають у незаконному переправленні громадян Китайської Народної Республіки через Державний кордон України.

14 червня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_7 та яка перебуває у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено зокрема: грошові кошти в загальній сумі 11 000 доларів США та 2 000 Євро.

29 червня 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в загальній сумі 11 000 доларів США, 2 000 Євро, якими володіють ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , із забороною володіти, користуватися і розпоряджатися ними до скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000227про накладення арешту на грошові кошти у сумі 11 000 доларів США, 2 000 Євро, які вилучені в ході проведення 14 червня 2023 року обшуку квартири АДРЕСА_2 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам, викладених в апеляційних скаргах, прийшов до правильного висновку щодо необхідності накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 14 червня 2023 року про визнання грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також, слід зазначити, що хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Твердження, викладені в апеляційних скаргах щодо законності походження грошових коштів та належності їх ОСОБА_7 є непереконливими, оскільки не підтверджені достатніми та належними доказами.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, у тому числі щодо порушення строку звернення з клопотанням, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти у сумі 11 0000 доларів США, 2 000 Євро, які вилучені в ході проведення 14 червня 2023 року обшуку квартири АДРЕСА_2 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторами апеляційних скарг не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому вищевказані апеляційні скарги, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти, які вилучені 14 червня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в загальній сумі 11 000 доларів США, 2000 Євро, із забороною володіти, користуватися і розпоряджатися ними до скасування у встановленому КПК України порядку, залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , кожного окремо, - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/27000/23-к Справа №11-сс/824/4379/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1