Справа № 203/4353/22
Провадження № 1-кс/0203/357/2023
УХВАЛА

09 червня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 07.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000375 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, в якій, з урахуванням уточненої скарги від 22.11.2022 року, просить суд:

- надати оцінку доводам сторони захисту щодо порушення прокурором ОСОБА_6 вимог ч. 3 ст. 132, ч. 5, ч. 6 ст. 163, ч. 5 ст. 110 КПК України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;

- постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 07.11.2022 року скасувати як незаконну та невмотивовану.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що оскаржуваною постановою прокурор постановив здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме банківські документи, платіжні документи, виписки з номерів телефонів, вхідна та вихідна кореспонденція. Як пояснив скаржник, часовий проміжок можливого скоєння ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кримінального правопорушення період грудня 2021 року по березень 2022 року. Проте в оскаржуваній постанові прокурор дозволяє здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володіння ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які охоплюють проміжок часу, який жодним чином не стосується обставин кримінального провадження з 01.05.2022 року до моменту пред`явлення постанови. Тоді як часовий проміжок можливого скоєння ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кримінального правопорушення період з грудня 2021 року по березень 2022 року.

З огляду на викладене вище, скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.11.2022 року, судову справу №203/4353/22, провадження №1-кс/0203/3434/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 11.11.2022 року.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У чергове судове засідання з розгляду скарги 09.06.2023 року по суті з`явився представник заявника, слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності слідчого та прокурора.

Представник заявника підтримав вимоги скарги та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище та підтримав викладені у скарзі доводи.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника заявника, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи, кримінального провадження підтверджено, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000375 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (згідно з п. 20-7 Перехідних положень КПК України) прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 07.11.2022 року було постановлено здійснити тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , а саме, зокрема, банківської роздруківки на паперовому та магнітному носії (диску) про рух грошових коштів по банківському рахунку, платіжних документів, виписок з номерів телефонів, вхідної та вихідної кореспонденції, за період з 01.05.2022 року по момент оголошення постанови.

Суд зазначає, що відповідно до статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до положень статті 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається, зокрема, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було продовжено.

Відповідно до положень пункту 20-7 Перехідних положень КПК України, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.

Відповідно до положень статті 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать:

1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації;

2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій;

4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю;

5) відомості, які можуть становити банківську таємницю;

6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних;

9) державна таємниця;

10) таємниця фінансового моніторингу;

11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Згідно з частинами 1, 3 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з положеннями частини 2 статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до положень статей 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі ЄКПЛ), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Аналіз викладених вище норм КПК України, ЄКПЛ та встановлених обставин кримінального провадження дає слідчому судді підстави для висновку про те, що прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури не мав повноважень, визначених КПК України, для прийняття оскаржуваної постанови в порядку п. 20-7 Перехідних положень КПК України, посилаючись на воєнний стан в державі. Оскільки в межах міста Дніпра заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, зокрема порядок тимчасового доступу до речей і документів визначений статтями 159-166 КПК України, в тому числі і тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Водночас прокурор не навів в оскаржуваній постанови достатніх підстав для здійснення втручання у здійснення права право на повагу до свого приватного життя і кореспонденції господарюючих суб`єктів, окрім, як посилання на воєнний стан. При цьому таке втручання має здійснюватися згідно із законом і повинно бути необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З огляду на це, оскаржувана постанова була винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, бо прокурор допустив бездіяльність та не звернувся до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, з приводу чого ним була прийнята оскаржувана постанова.

Тому постанова прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (згідно з п. 20-7 Перехідних положень КПК України), від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні №0000375 від 26.03.2022 року підлягає скасуванню.

Водночас з приводу вимоги скарги заявника про надання оцінки доводам сторони захисту щодо порушення прокурором ОСОБА_6 вимог ч. 3 ст. 132, ч. 5, ч. 6 ст. 163, ч. 5 ст. 110 КПК України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд зазначає, що така оцінка надана судом під час судового розгляду скарги по суті та відповідно до вимог ст. 307 КПК України не потребує окремого судового вирішення під час розгляду скарги.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення вимог скарги та скасування постанови прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (згідно з п. 20-7 Перехідних положень КПК України), від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні №0000375 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, а у задоволенні іншої частини вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372, 615 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 07.11.2022 року, заявлену в рамках кримінального провадження №0000375 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (згідно з п. 20-7 Перехідних положень КПК України), від 07.11.2022 року у кримінальному провадженні №0000375 від 26.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 14.06.2023 року 16:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1