Провадження № 1-кс/686/7396/23
У Х В А Л А

31 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши у клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000145 від 19.07.2023 за ч. 1 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 прокурор відділу нагляду за додержанням законів територіальним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 у межах кримінального провадження №0000066 від 27.06.2022 звернулася із клопотанням про арешт майно, яке було вилучене 29.08.2023 під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 на планшет синього кольору марки «NOKIA» моделі Т20 з ІМЕІ: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , шляхом тимчасового позбавлення володільця ОСОБА_3 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказану річ, шляхом її вилучення у тимчасового володільця або власника та поміщення на зберігання до матеріалів кримінального провадження № 0000145.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Лобва Новолялінського району Свердловської області РРФСР, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням особистого профілю в соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» під нік-неймом « ОСОБА_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 поширює низку інформаційних матеріалів, які містять публічні заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою агресором, збройними формуваннями та/або, окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету на тимчасово окуповані території, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, чим також сприяє пропагандистській діяльності рф і її представників та поширенню дезінформації шляхом розміщення постів на персональній сторінці в соціальній мережі.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, зокрема, висновку спеціаліста від 13.07.2023 № 351 (вх. № 72/204/5422 від 13.07.2023), вищевказані матеріали у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» містять публічні заклики до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою агресором, збройними формуваннями та/або, окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету на тимчасово окуповані території, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, представників збройних формувань рф, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

29.08.2023, на підставі ухвали слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.08.2023 року, під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виявлено та вилучено планшет синього кольору марки «NOKIA» моделі Т20 з ІМЕІ: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 .

Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 повідомила, що планшет синього кольору марки «NOKIA» моделі Т20 з ІМЕІ: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 є її власністю та фактично перебуває у її безпосередньому користуванні.

Прокурор стверджує, що вилучені речі під час обшуку в ОСОБА_3 відповідають вимогам, що ставляться ст. 98 КПК України до речових доказів, а саме зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

А тому прокурор просить накласти арешт на це майно.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання також не містить обґрунтування правової підстави застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна на вилучену річ, зокрема того, що крім належності планшета ОСОБА_3 свідчить про відношення його до вчинення кримінального правопорушення та чому не можливо досягти мети кримінального провадження без застосування арешту на це майно.

Крім того, до клопотання прокурор не долучила копію ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду про надання дозволу на проведення обшуку, на підставі якої вилучений планшет.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначити правовий статус майна та вирішити питання про його арешт та мають бути усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальним органом безпеки Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000145 від 19.07.2023 за ч. 1 ст. 111-1 КК України повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя