УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 755/2080/21

провадження № 51 - 4054 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003629 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_5 , 23 жовтня 2021 року приблизно о 14:40 год, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Сосницька, 1, підняв із землі знайдений ним поліетиленовий пакет з білою порошкоподібною речовиною та впевнився, що в середині знаходилась біла порошкоподібна психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, чим безоплатно незаконно придбав психотропну речовину. Після чого, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі поліетиленовий пакет з білою порошкоподібною речовиною з психотропною речовиною - амфетамін, пішов до зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе.

У подальшому, 23 жовтня 2021 року в період часу з 18:44 год. до 18:49 год, під час проведення огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе 19-Б, у ОСОБА_5 вилучено поліетиленовий пакет з білою порошкоподібною речовиною, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежений - амфетамін, який він незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Київський апеляційний суд ухвалою від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року - без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року та направлення кримінального провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На обґрунтування доводів поданої касаційної скарги зазначає, що:

? всупереч встановленим обставинам вчиненого кримінального проступку, місцевий суд у вироку зробив помилкове посилання про визнання ОСОБА_5 винуватим у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту;

? у вироку суду першої інстанції допущено суперечності між формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним, та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, що є порушенням ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України);

? суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення;

? апеляційний суд безпідставно визнав неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 опискою, яка може бути виправлена ухвалою суду у порядку ч. 2 ст. 379 КПК України;

? ухвала апеляційного суду є невмотивованою та не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Так, згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновки суду першої інстанції щодо визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у касаційному порядку не оспорюються.

Доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, аналогічні доводам його апеляційної скарги, яким апеляційний суд дав належну оцінку під час апеляційного розгляду.

Оцінюючи обґрунтованість доводів касаційної скарги прокурора, Суд враховує наступне.

За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Як убачається із оскаржуваних судових рішень, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

При цьому, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які узгоджуються із показаннями як обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими в суді, так і з висунутим прокурором обвинуваченням щодо придбання та зберігання обвинуваченим психотропної речовини без мети збуту, проте, роблячи висновок про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України, суд кваліфікував його дії як придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту, а не придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі зазначив, що визнаючи ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, місцевий суд у мотивувальній частині вироку виклав обставини щодо незаконних дій обвинуваченого, які полягали у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, проте при кваліфікації дій обвинуваченого помилково вказав на те, що незаконні дії обвинуваченого були направлені на придбання та зберігання наркотичного засобу.

Колегія суддів апеляційного суду визнала це опискою та не знайшла підстав для зміни вироку суду в мотивувальній частині.

При цьому суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що така описка не вплинула на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України та не є істотним порушенням вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою зміну вироку.

Разом з тим апеляційний суд слушно зауважив, що за наявності до того потреби, описка у судовому рішенні може бути виправлена у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.

З таким висновком погоджується і касаційний суд.

З огляду на викладене доводи прокурора ОСОБА_4 , що суд першої інстанції вийшов за межі висунутого обвинувачення, є безпідставними.

Таким чином, на переконання колегії суддів касаційного суду, під час апеляційного розгляду, суд перевірив доводи апеляційної скарги прокурора та надав на них вичерпну відповідь, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів.

Ухвала суду апеляційної інстанції є вмотивованою та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

В той же час, касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 не містить конкретного обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення при розгляді кримінального провадження з огляду на положення статей 412 та 413 КПК України, а відтак й необхідності скасування чи зміни ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року на підставах, передбачених ч.1 ст. 438 КПК України.

Оскільки з касаційної скарги прокурора, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року стосовно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3