Справа №705/1729/23
1-кп/705/923/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Умані Черкаської області кримінальне провадження №0000479, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.03.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Яблунівка, Лисянського району, Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої на посаді державного кадастрового реєстратора Відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 наказом виконувача обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 29.12.2016 року № 228/0/50-16-К, 30.12.2016 року призначена на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Відповідно до Розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції державного кадастрового реєстратора відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, затвердженої виконувачем обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 06.01.2017 року, до завдань та обов`язків Державного кадастрового реєстратора входить:

2.1. Здійснення внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком;

2.2. Розгляд листів, що надходять від органів державної влади, юридичних та фізичних осіб з питань ведення державного земельного кадастру та ведення реєстру земель;

2.3. Розгляд звернень, що надходять від громадян та юридичних осіб з питань ведення державного земельного кадастру;

2.4. Готування листів зацікавленим організаціям та громадянам з питань роботи Відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

2.5. Виконання інших завдань, що стосуються роботи Відділу;

2.6. Виконання доручень начальника Відділу та його заступника відповідно до розподілу обов`язків.

Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Відповідно до п. 153 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Таким чином, ОСОБА_4 , займаючи посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, здійснила несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу начальника Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області № 125 від 04.04.2018 року та листа з Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області № 23-0.2-4440/2-18 від 11.07.2018 року з метою безперервності надання адміністративних послуг по Уманському району та м. Умань Черкаської області державному кадастровому реєстратору відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області ОСОБА_4 доручено здійснювати функції державного кадастрового реєстратора по Уманському району та м. Умань.

26.09.2018 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі Державний земельний кадастр, яка є єдиною державною геоінформаційною системою відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України та маючи право доступу до неї, у зв`язку з виконанням нею трудових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення своїх посадових обов`язків, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.п. 152-155 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 за допомогою особистого ідентифікатора (логіну), увійшла до вказаної автоматизованої системи та вчинила несанкціоновані дії з інформацією, а саме не маючи на це жодного права, несанкціоновано внесла до автоматизованої системи Державного земельного кадастру виправлення відомостей щодо координат поворотних меж земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0014, таким чином здійснила при цьому несанкціоновану зміну інформації, що оброблюється в даній автоматизованій системі.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.362 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття провадження у справі та звільнення її від кримінальної відповідальності, оскільки закінчились строки, встановлені ст. 49 КК України, для притягнення до відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом, у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до вимог ч.2 та ч.3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно вимог статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 26.09.2018 року і відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла станом на час вчинення) відносилося до злочинів невеликої тяжкості, оскільки санкцією ч. 1 ст. 362 КК України, яка діяла станом на день вчинення, передбачалося покарання у виді штрафу від шестисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Станом на час розгляду кримінального провадження, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, і за приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За вказаних обставин, суд вважає, що зміни в законодавстві станом на час розгляду справи судом не мають зворотної дії в часі оскільки призвели до погіршення становища особи обвинуваченої, так як за приписами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, а станом на момент вчинення кримінального правопорушення якщо з дня вчинення нетяжкого злочину, минуло два роки.

Також суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к, відповідно до якої зроблено наступний висновок: відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 статті 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 статті 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 статті 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, переконавшись у їх добровільності та істинності, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки в даному випадку ОСОБА_4 інкримінується несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, і такі дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 362 КК України, що є злочином невеликої тяжкості (станом на 2018 рік), за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від шестисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення було вчинено 26.09.2018 року та з дня його вчинення минуло більше 2-х років, в матеріалах провадження відсутні відомості щодо ухилення обвинуваченої від суду або вчинення нею нового кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, у зв`язку із закінченням строків давності.

Положення п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що повністю відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження, а тому заявлене обвинуваченою ОСОБА_4 клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 314, 369, 370, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000479, внесене до ЄРДР 24.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1