Справа № 204/4209/22
Провадження № 1-кп/204/296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 01.05.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1). 06.06.1996 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 86-1 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2). 23.04.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 229-6 до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3). 13.05.2005 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4). 20.03.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 5). 26.07.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 6). 22.01.2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків та родини, раніше судимий, що дає підстави вважати, що він не має стійких соціальних факторів, як способу утримання його від ризику переховування. ОСОБА_5 перебуває у дружніх відносинах зі свідками, таким чином, може впливати на них з метою зміни ними показів задля його ухилення від кримінальної відповідальності. Факт того, що обвинувачений є раніше судимою особою за вчинення кримінального правопорушення проти власності, свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, та у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, він може не зупинитись на досягнутому та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення, особу обвинуваченого, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисниця у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити застосований запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крім випадків передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

При розгляді цього клопотання, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 є непрацюючим, не одруженим, раніше неодноразово судимим, не маючим на утриманні малолітніх дітей, таким чином характеризується відсутністю соціальних зв`язків та схильністю до вчинення кримінальних правопорушень. Вказане дає підстави та ймовірність вважати, що, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на свідків, з якими він перебуває у дружніх відносинах, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень для забезпечення рівня його життя, з огляду на відсутність джерела доходу.

Суд зауважує, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, відтак альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого,

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну застосованого запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити та згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 02 липня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1