Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/2656/13-к
Провадження № 1-кп/935/3/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду, в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 від 23.03.2013, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з середньо- спеціальною освітою, працює приватним підприємцем, особою з обмеженими можливостями та депутатом не є, одружену, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

28 лютого 2013 року близько 10:00 години ОСОБА_6 керувала власним технічно-справним автомобілем Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_1 зі сторони м. Житомира в напрямку м. Києва.

Рухаючись вказаним транспортним засобом по автодорозі Київ-Чоп в районі 90 км + 200 м водій ОСОБА_6 в зоні дії дорожнього знаку 7.12 «ожеледиця», в порушення вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а в порушення вимог п. 12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, під час вибору швидкості не врахувала дорожню обстановку та стан свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на ділянці дороги, вкритої льодом, почала здійснювати маневр випередження вантажного автомобіля, не справившись з керуванням, допустила занос свого автомобіля та здійснила виїзд за межі проїзної частини в правий кювет, де автомобіль перекинувся.

В результаті дорожнього-транспортної пригоди пасажир автомобіля Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток спинки носа без зміщення, струсу головного мозку, а також забою м`яких тканин обох бедер, забійної рани в області лівого колінного суглобу та забійно-рваної рани в міжбрівній області з переходом на спинку носа, де сформувався рубець із наявністю інородних тіл, який є непоправним та потребує хірургічної корекції і видалення інородних тіл.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 2.3 б) та п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_6 своїми необережними діями, які виразились у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Також у судовому засіданні було допитано потерпілу ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

Крім того, у судовому засіданні було досліджено докази:

- витяг з кримінального провадження № 0000267 від 23.03.2013, правова кваліфікація ч. 1 ст. 286 КК України;

- повідомлення про початок досудового розслідування від 23.02.2013;

- заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення;

- виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 ;

- заяву ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого від 30.03.2013;

- висновок експерта № 694 від 02.04.2013, згідно якого у ОСОБА_4 було виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді забійної рани спинки носа, забійної рани лівого колінного суглобу, перелому кісток носа та струсу головного мозку, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо наслідок контакту з виступаючими частинами салону автомобіля, при його перевертанні, за обставин та в терміни, що вказані в медичних документах та в постанові про призначення експертизи й відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, діагноз «Забій куприка, стегон», виставлений на підставі суб`єктивних скарг хворого, не підтверджений об`єктивними медичними даними, даними інструментальних методів дослідження, а тому при складанні підсумків не вказується;

- висновок експерта № 774 від 11.04.2013, згідно якого у ОСОБА_4 при судово-медичному обстеженні та згідно записів представлених на вивчення медичних документів виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді забійної рани спинки носа, забійної рани лівого колінного суглобу, забою стегон у вигляді міжм`язових гематом, перелому кісток оса та струсу головного мозку, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо внаслідок контакту з виступаючими частинами салону автомобіля, при його перевертанні, за обставин, та в терміни, вказані в постанові про призначення експертизи, дані тілесні ушкодження на час проведення експертизи є легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоров`я, остаточне встановлення ступеню тяжкості спричиненої ОСОБА_4 забійної рани на обличчі за наслідком у вигляді рубця можливе в ході проведення комісійної судово-медичної експертизи не раніше між через 6 місяців після дорожньо-транспортної пригоди, тобто після 28.08.2013;

- протокол огляду документів від 28.06.2013, який проводився в приміщенні ВППБ в м. Коростишів (кімната старшого фельдшера);

- протокол огляду документів від 29.06.2013, який проводився в приміщенні приймального віділення Коростишівської ЦРЛ за адресою: м. Коростишів, вул. К. Маркса, 58 (кабінет чергового лікаря);

- протокол огляду документів від 29.06.2013, який проводився в приміщенні приймального віділення Коростишівської ЦРЛ за адресою: м. Коростишів, вул. К. Маркса, 58 (кабінет чергового лікаря);

- копії медичних карт стаціонарного хворого № 1094;

- висновок експерта № 119 від 06.09.2013, згідно якого у ОСОБА_4 , згідно медичних даних було виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді забійної рани спинки носа, забійної рани лівого колінного суглобу, перелому кісток носа та струсу головного мозку, забою м`яких тканин обох бедер, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які могли виникнути 28.02.2013 при ДТП, на разі у ОСОБА_4 є деформуючий рубець в області лоба та спинки носа з наявністю інородних тіл, рубець є нерогладжуваним, потребує хірургічної корекції та видалення інородних тіл, якщо судом буде визнано рубець на обличчі ОСОБА_4 викликав спотворення обличчя, в такому випадку вказаний наслідок травми буде віднесений до категорії тяжких;

- висновок експерта №105 від 23.06.2014, згідно якого наявний у ОСОБА_4 рубець на обличчі, який потребує хірургічної корекції для свого усунення, є слідом загоєння забійної рани на обличчі, що утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро, можливо в результаті удари обличчям бокового скла з подальшим його розбивання при перевертанні автомобіля, наявний рубець є наслідком отриманого тілесного ушкодження, а не дефектом надання медичної допомоги;

- повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 21 квітня 2015 року у підозрі у порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

- висновок експерта № 2/52 від 09.04.2015, згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, при цьому технічних несправностей не виявлено, в ході проведення огляду встановлення, що передній лівий скіс даху має незначний ухил вниз, дана деформація імовірно може являтися причиною перекидання автомобіля на дах в ході розвитку ДТП, визначити технічний стан ходової частини, рульового керування та гальмівної частини на момент ДТП не представлялося можливим, через тривалий термін експлуатації автомобіля після ДТП та відсутність ознак, які б вказували на наявність технічних несправностей на той час;

- протокол огляду предмета від 28.03.2020 в м. Миколаїв, об`єктом якого був автомобіль Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_2 ;

- висновок експерта № 827 від 11.01.2015, згідно якого у даній дорожній обстановці водієві автомобіля Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 1.10 «дорожні умови», «дорожня обстановка» та 12.1 Правил дорожнього руху України, питання про причинний зв`язок з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не потребує спеціальних технічних знань, отже виходить за межі компетенції експерта авто техніка, та може буде вирішення органами слідства (суду) самостійно, з урахуванням юридичного аналізу зібраних по справі матеріалів та з урахуванням висновків даної експертизи;

- протокол проведення слідчого експерименту від 10 травня 2014 року за участі потерпілої ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 30.05.2023 захисник ОСОБА_20 звернулась з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином який вчинено 28.02.2013.

Також зазначила, що, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк понад десять років.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 не заперечувала щодо звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, клопотання підтримала.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно положень ст. 49 КК України.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, яке відбулося 28.02.2013.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років, у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 28.02.2013 і ця обставина сторонами не заперечується.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000267 від 23.03.2013 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закінчився десятирічний строк давності, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує ( ч. 8 ст. 284 КПК України ).

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування обвинуваченою ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілій пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Запобіжний захід обвинуваченій у кримінальному провадженні не обирався.

Питання про скасування арешту вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, яке останній інкримінується, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та з моменту вчинення скоєння злочину минуло десять років, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_20 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню. Обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 23.03.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_4 до цивільного відповідача - обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу ОСОБА_4 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.06.2014 на автомобіль Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_18 та залишити у розпорядженні останнього.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль Gelly MR 7151A д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_18 - залишити у розпорядженні останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1