Справа № 204/8235/23
Провадження № 1-кс/204/2048/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Відділом розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857 від 20.10.2022. 16.01.2023 керівником Донецької обласної прокуратури, на підставі ч.5 ст. 36, ст. ст. 110, 214, 216, 218 КПК України, доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 20.10.2022 за ч. 7 ст. 111-1 КК України слідчим СУ ГУНП в Донецькій області. Досудове розслідування проводиться за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна. Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України. Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 18.08.2023. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Лиманська міська територіальна громада Донецької області включена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована російською федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація російською федерацією території України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація російської федерації сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного закону: тимчасово окупована російською федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного закону тимчасово окупована територія визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Так, приблизно в кінці травня 2022 року (точна дата та час органами досудового розслідування не встановлена) військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «днр» які є частиною окупаційної адміністрації рф, здійснили тимчасову окупацію територій Донецької області, серед яких Лиманська територіальна громада з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами. Після чого представниками «днр» на вказаних окупованих територіях створено у складі так званого «МВД днр» територіальні підрозділи поліції, серед яких «Краснолиманский городской отдел министерства внутренних дел ДНР». Згідно «Постановления Народного Совета Донецкой Народной Республики» від 07.08.2015 року було прийнято «Закон о полиции ДНР». Так відповідно ч. 1 ст. 1 так званого закону о поліції (Полиция это государственный вооруженный орган исполнительной власти, предназначенный для защиты жизни, здоровья, прав и свобод человека и гражданина, интересов общества и государства от противоправных посягательств, охраны общественного порядка и обеспечения общественной безопасности). Крім того, відповідно ст. 24 так званого закону о поліції встановлено, що (сотрудник полиции это должностное лицо, состоящее на службе в органах внутренних дел Донецкой Народной Республики, которое наделено полномочиями по осуществлению обязанностей и прав полиции, и имеет специальное звание, присвоенное в определенном законом порядке. Сотрудник полиции, проходящий службу в территориальном органе, выполняет обязанности, возложенные на полицию, и реализует права, предоставленные полиции, в пределах территории, обслуживаемой этим территориальным органом, в соответствии с замещаемой должностью и должностным регламентом (должностной инструкцией). За пределами указанной территории сотрудник полиции выполняет обязанности, возложенные на полицию, и реализует права, предоставленные полиции, в порядке, определяемом руководителем государственного органа исполнительной власти в сфере внутренних дел и в соответствии с действующим законодательством Донецкой Народной Республики. Сотруднику полиции выдается служебное удостоверение, образцы которых утверждаются государственным органом исполнительной власти в сфере внутренних дел. Усвідомлюючи все вищевикладене, а також, злочинний характер та суспільну небезпечність своїх дій, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 на початку червня 2022 року, (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений) надав свою згоду не встановленим в ході досудового розслідування представникам окупаційної влади на добровільне зайняття посади в незаконному правоохоронному органі «Полиции ДНР», а саме посади - « дежурная часть, помощник начальника городского отдела-оперативный дежурный Краснолиманского городского отдела МВД ДНР». Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з початку червня 2022, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_3 зайняв посаду «дежурная часть, помощник начальника городского отдела-оперативный дежурный Краснолиманского городского отдела МВД ДНР» за адресою м. Лиман, вул. Свободи, 27, будучи одягнутим у формений одяг так званої «Полиции ДНР», на якій наявні відповідні шеврони та погони, маючи при собі вогнепальну зброю, а саме пістолет, який знаходився в кобурі, почав виконувати функціональні обов`язки згідно вказаної посади, покладені на нього керівниками вищевказаного незаконно створеного органу, а саме: прийняття та фіксація заяв та повідомлень від громадян про скоєні злочини у складі добового чергування слідчо-оперативної групи; звітування перед «начальником городского отдела Краснолиманского городского отдела МВД ДНР» про події, які відбувались за період несення служби; прийняття пояснень від громадян про обставини доставки останніх до відділення поліції; здійснення заходів «фільтрації» населення м. Лиман та Лиманського району Донецької області, тобто опитування мешканців міста для надання ним дозволу на «перемещение по НП Красный Лиман», а також виконував інші накази та розпорядження керівництва незаконного правоохоронного органу, так званого «Краснолиманского городского отдела МВД ДНР», створеного на тимчасово окупованій території. Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. 19.05.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. 23.05.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_3 та повістки про виклик на 29.05.2023 о 10:00, 30.05.2023 о 10:00, 31.05.2023 о 10:00 до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою : м. Дніпро, вул. Винокурова (Дніпросталівська), 2, опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_3 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, та у зв`язку з неявкою для отримання такого повідомлення, будучи попередженим належним чином, тобто з 31.05.2023 ОСОБА_3 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні. 29, 30 та 31 травня 2023 року ОСОБА_3 за викликом до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Дніпро, вул. Винокурова(Дніпросталівська), 2, не з`явився, про причини неявки не повідомив. 31.05.2023 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_3 оголошено в розшук. Причетність ОСОБА_3 до вчинення вказаного злочину та обґрунтованість оголошеної йому підозри повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2022 за участю свідка ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 ; показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2022 за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2022 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2022 за участю свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час додаткових допитів 11.03.2023 та 02.05.2023; показами свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.04.2023 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду за участю свідка ОСОБА_11 від 12.04.2023; протоколом огляду місця події від 06.10.2022; протоколом додаткового огляду місця події від 21.10.2022; протоколом огляду речей та документів від 12.11.2022; іншими матеріалами кримінального провадження, які долучені до даного клопотання. Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_3 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території, яка не підконтрольна органам державної влади України з іншими державами. Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується наступним: Хоча органом досудового розслідування на даний час виконано велика кількість слідчих дій, завдяки яким вдалось встановити причетність ОСОБА_3 , однак на даний час по кримінальному провадженню встановлюються свідки з числа колишніх працівників ГУНП в Донецькій області, які перебувають на окупованій території, та яким знайомий ОСОБА_3 у зв`язку з чим підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити тиск на зазначених осіб, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення по справі. Крім того, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується наступним, а саме те, що ОСОБА_3 на даний час фактично продовжує проходити службу спільно з представникам РФ в структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконно створеному т.зв. «мвд днр» який виконує фіктивні правоохоронні функції, а відтак, перебуваючи на вказаній посаді останній шляхом застосування до свідків методів залякування, фізичного та морального впливу, може вчиняти тиск на них з метою примушування їх змінити раніше надані покази задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Ризик передбачений, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 займає посаду в поліції т.зв. «днр», а відтак має стійкі зв`язки з представниками окупаційної влади та, використовуючи вказані зв`язки, остання має змогу перешкоджанню кримінальному провадженню, шляхом підбурення інших «працівників» та інших осіб до підміни змісту документів, щодо займаної ним посади, що мають значення для досудового розслідування. Так, ризик передбачений, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 на даний час фактично продовжує займати посаду в поліції т.зв. «днр», при цьому співпрацює з представниками окупаційної адміністрації РФ, а саме в незаконно створеному правоохоронному органі підконтрольному т. зв. «ДНР» в м. Горлівка Донецької області, а відтак вчиняє інші злочини на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 відповідає суспільному інтересу. Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, знищувати, сховати будь-які речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_3 та відповідно до ст. ст. 183, 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 18.08.2023. Відтак, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, розпорядження ВС від 08.04.2022 розгляд вказаного клопотання належить до юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За приписами ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

1 червня 2023 року слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, слідчою суддею ОСОБА_1 2 червня 2023 року було винесено ухвалу, якою дозволено слідчому відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 здійснити дозвіл підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, вищезазначена ухвала слідчого судді від 2 червня 2023 року щодо приводу ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і не була виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У той же час, Законом встановлена імперативна норма щодо обов`язкової участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, що в свою чергу унеможливлює розгляд клопотання без обов`язкової участі підозрюваного.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаним нормам Закону не було забезпечено явку у судове засідання підозрюваного ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги скорочені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись загальними засадами кримінального провадження, а саме, принципом забезпечення права на захист, принципом змагальності сторін, принципами диспозитивності та рівності, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 219 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1