Справа № 461/2541/23
Провадження № 1-кс/461/3202/23
УХВАЛА

19.06.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, ?

встановив:

Відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000019 від 18.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Старша слідча в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернулась до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів щодо взаємовідносин та взаєморозрахунків, які відбувались між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до Договору № 141-Д від 27.12.2022 на поточний ремонт приміщень 5-6 поверхів корпусів Б, В, Г, Д КНП ЛОР " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на АДРЕСА_1 на суму 4 903 608,5 грн без ПДВ та зберігаються у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова просить покласти на старшу слідчу в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 чи інших слідчих, які входять до складу слідчої групи.

Клопотання обґрунтовує тим, що отримання такої документації надасть можливість отримати важливі речові докази, мати постійний доступ до них з метою використання під час доказування вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення їх зміни, або знищення у зв`язку із збігом термінів зберігання вищезазначеної документації та інформації чи з інших причин. Окрім того, слідча вказує, що оригінали вказаних документів, самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до вказаних документів та їх вилучення.

Слідча, у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України, а саме здійснення виклику по телефону. Згідно прохальної частини клопотання, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

З метою забезпечення повноти та об`єктивності досудового розслідування, приймаючи до уваги, що кримінальне провадження має безпосереднє відношення до володільця документів, а також задля запобігання будь-яких можливостей зміни або знищення речей чи документів, вважаю за можливе під час розгляду клопотання застосувати положення ч.2 ст.163 КПК України, згідно яких, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України, вищевказана інформація містить охоронювану законом таємницю, а саме конфіденційну інформацію, в тому числі таку, що містить комерційну таємницю.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим подано витяг з ЄРДР, копію супровідного листа, копія договору № 141-Д від 27.12.2022 та рапорт оперативного працівника.

При цьому ні вказані вище витяг з ЄРДР, ні супровідний лист, ані копія договору № 141-Д від 27.12.2022 не містять відомостей, які б свідчили про наявність ознак використання механізму привласнення бюджетних коштів, виділених на поточний ремонт адміністративних корпусів (приміщень), укриття та реконструкцію будівлі лікувального закладу.

Разом з тим, єдиним документом у якому частково міститься така інформація є рапорт оперативного працівника.

Оцінюючи зміст даних документів в контексті обґрунтованості клопотання, враховую наступне.

Витяг з ЄРДР вказує на те, яке кримінальне провадження розслідується, його правову кваліфікацію, дату початку розслідування тощо. Однак, такий не містить жодних даних про осіб, у володінні яких перебувають документи про надання дозволу на тимчасовий доступ до яких просить слідча.

Долучений на підтвердження доводів клопотання рапорт сам по собі належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті положень КПК України і даним кодексом не передбачений. Водночас, матеріали клопотання не містять документу на підставі якого оперативний працівник збирав відповідну інформацію, зокрема доручення органу досудового розслідування.

В свою чергу, з аналізу змісту клопотання та долучених до нього документів не встановлено яке відношення наведені у клопотанні документи мають до вчинення злочину. Так, у клопотанні міститься наступна мотивація: «Досудовим розслідуванням встановлено, що ході проведення контррозвідувальних заходів, спрямованих на виконання завдань із здійснення державної безпеки за лінією контррозвідувального забезпечення сфери охорони здоров`я, працівниками УСБУ у Львівській області отримано інформацію щодо організації службовими особами підрядних організацій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 . за попередньою змовою із службовими особами замовника - КНІІ ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЕДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , можливого протиправного механізму привласнення бюджетних коштів, виділених на поточний ремонт адміністративних корпусів (приміщень), укриття та реконструкцію будівлі лікувального закладу».

Однак, матеріали клопотання не містять жодного процесуального документу, передбаченого чинним КПК України, який фіксує проведення слідчих чи розшукових дій в межах даного провадження.

Клопотання не містить належних даних про те, з яких міркувань орган досудового розслідування виходив, формуючи перелік документів щодо доступу до яких він просить отримати доступ.

Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Подане клопотання не містить належних доводів та мотивів щодо того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Наведені положення накладають заборону на необґрунтоване втручання і позитивне зобов`язання у наданні захисту від втручання інших. Держава, повинна не тільки обмежувати власне втручання межами статті 8, але від держави може також вимагатися захист можливості користуватися цими правами і забезпечення поваги до цих прав і свобод у внутрішньому законодавстві.

Згідно положень ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Таким чином, держава покладає на слідчого суддю обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні, не доведено те, що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або містять таку, а тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165, 222 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1