Справа №350/825/22
Провадження № 1-кп/345/81/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 м. Калуш

Колегія суддів Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з пред`явленим обвинуваченням він не згідний, оскільки ніяких дій, направлених на зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 , не вчиняв. З метою встановлення об`єктивних обставин справи він заявляє клопотання про проведення за його участі психо-фізілогічного допиту з використанням поліграфу із залученням спеціаліста поліграфолога, не пов`язаного трудовою діяльністю з МВС України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначив, що у кримінальному провадженні недостатньо доказів на підтвердження обвинувачення його підзахисного. При цьому перевірка на поліграфі, хоча і не має доказового значення, однак за допомогою неї можна перевірити покази обвинуваченого на бажання чи відсутність бажання згвалтувати потерпілу.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно безпідставне та необґрунтоване, а покази обвинуваченого не є доказом, оскільки останній має право обманювати або ж говорити правду. Сам поліграф не читає думки, а лишефіксує реакцію особи на певне запитання, він не має жодного доказового значення. За клопотанням обвинуваченого по справі уже проведена експертиза, на висновок у якій чекали 8 місяців. Дане клопотання лиш затягує розгляд даного провадження.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 заперечила щодо задоволення клопотання та зазначила, що КПК України не передбачено проведення дослідження на поліграфі.

Під час судового засідання ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.09.2023 включно.

Через канцелярію суду від прокурора поступило клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, обгрунтовуючи його ризиками, зазначеними у клопотанні, та посилаючись на матеріали кримінального провадження.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив обрати його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки його підзахисний вже 1 рік та 4 місяці знаходиться під вартою, а його ще не визнано винним. При цьому його підзахисний не ухиляється від відбування покарання за ч. 1 ст. 296 КК України. Також, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, останній зможе відшкодувати потерпілій шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що з клопотанням прокурора не згідний, оскільки він не має наміру тікати та переховуватися, при цьому визнає, що вчинив хуліганські дії. Просить застувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно зі ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Також, частиною другої даної статті визначені підстави обов`язкового призначення експертизи.

Аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок, що Кримінальний процесуальний кодекс детально регламентує тільки проведення обов`язкових експертиз, у той час як факультативні експертизи можуть бути призначені на розсуд суду.

Пунктом 6.8 розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145, визначено, що з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа.

Пунктом 6.8.1 Інструкції передбачено, що предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій. Згідно з вимогами п. 6.8.2 Інструкції такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Поліграф - це багатоканальний осцилограф, який проводить одночасний запис показників кров`яного тиску, дихання, рухових реакцій, робить електрокардіограму тощо. Водночас, на основні чотири показники, які вимірюються поліграфом (артеріальний тиск, пульс, потовиділення, частота дихання) впливає велика кількість емоцій, в тому числі радість, ненависть, печаль, тривога, депресія. Зв`язок цих параметрів у сукупності із намірами безперечного обману до цього часу наукою не доведено. При цьому слід зазначити, що поліграф не читає думки, а лише реєструє фізіологічну активність та зміну її параметрів. Він виявляє не брехню, а лише збудження, яке з певною долею вірогідності може свідчити про неправду. По фізіологічним реакціям не можна точно встановити природу процесу, що їх викликав (позитивна чи негативна емоція, біль, якісь асоціації, брехня, переляк).

Таким чином, судова експертиза із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа - це різновид психологічної експертизи, яка проводиться у вигляді дослідження експертом-поліграфологом на основі спеціальних знань з використанням комп`ютерного поліграфа психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлені в ході дослідження стимули з метою перевірки достовірності інформації, що надається досліджуваною особою. Положеннями чинного законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань учасників справи із застосуванням поліграфа (детектора брехні) або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

Аналіз чинного законодавства дає підстави констатувати, що законодавець дозволяє використовувати поліграф у вузькому професійному колі (Інструкція про порядок використання поліграфів у Національній поліції України, затверджена Наказом МВС України від 13.11.2017 № 920, Порядок проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа у Державному бюро розслідувань, затверджений постановою КМУ від 11.05.2017 № 449, Положення про психологічне забезпечення в Національній гвардії України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.12.2016 № 1285, тощо).

Крім того, суд звертає увагу на відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких особа може бути піддана до такої перевірки.

Результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне, а не доказове значення, а висновки мають ознаки вірогідності.

Аналогічну правову позицію висловила Перша судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 (справа № 686/12914/16-к, провадження № 51-173 км 18), яка зауважила, що висновки психофізіологічного дослідження не можуть бути взяті до уваги як доказ достовірності показань особи, у зв`язку з тим, що оцінку достовірності показань надає слідчий або суд, але аж ніяк не психологофізіологічна експертиза.

Призначення вказаної експертизи суд вважає недоцільним, оскільки правдивість чи неправдивість показань обвинуваченого носить етичний та юридичний характер і відноситься до сфери понять, прояв яких не можливо зафіксувати фізичними приладами. Поліграф лише об`єктивно реєструє фізіологічні функції організму, дозволяє зафіксувати емоційну напругу, пов`язану з питаннями тесту.

Окрім цього, суд вважає, що обставини, які на думку обвинуваченого та його захисника підлягають з`ясуванню під час проведення експертизи можливо встановити шляхом дослідження доказів, джерела яких визначені ч. 2 ст. 84 КПК України, та надання їм відповідної оцінки в порядку ст. 94 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що результати перевірок на поліграфі мають в процесі доказування орієнтовне значення, беручи до уваги, що призначення судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного пристрою - комп`ютерного поліграфу для з`ясування обставин, які не містяться в переліку, визначеному ч. 2 ст. 242 КПК України, не є обов`язковим, а також те, що обґрунтованих доводів на переконання необхідності проведення експертизи ні обвинуваченим, ні його захисником не наведено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про проведення його психо-фізілогічного допиту з використанням поліграфу.

Окрім цього, згідно з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний та неодноразово продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою. Востаннє, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.07.2023 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 15.09.2023 включно без визначення розміру застави.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час триває, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, то за клопотанням прокурора на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 , якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а тому обвинуваченому ОСОБА_4 термін обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно продовжити на строк 60 днів з 14.09.2023 по 12.11.2023 включно.

При цьому суд бере до уваги наступне.

Обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання та попереднього продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 4 ст. 152 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, та наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за ймовірне вчинення ним особливо тяжкого злочину, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали та мають високу вірогідність у зв`язку із можливістю найсуворішого покарання, а тому є виправданим продовження застосування запобіжного заходу на 60 днів.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, про який зазначає обвинувачений та його захисник, враховуючи його особу, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За сукупності всіх обставин, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи зі застосуванням насильства, обставини його імовірного вчинення, суд вважає недоцільним визначити обвинуваченому розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 242, 331, 332, 372 КПК України, колегія судді

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення його психо-фізілогічного допиту з використанням поліграфу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю і жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 12.11.2023 включно.

Розгляд кримінального провадження відкласти на 10.10.2023 о 13:30 год.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№ 12), та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.09.2023 о 09:30 год.

Головуюча:

Судді: