Справа № 635/2863/23
Провадження № 1-кп/635/234/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 09.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, згідно указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Суд визнає доведеним, що 09.03.2023, приблизно о 13:00, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував в приміщенні аптеки «911», яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 218.

В подальшому, перебуваючи у вказаний період часу за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , побачив, що на стійці біля віконця обслуговування клієнтів лежить мобільний телефон в чохлі, за яким ніхто не спостерігає. Після чого в ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон у чохлі «Samsung Galaxy S10 Lite» SM-G770F/DS 128 GB, синього кольору, IMEI № 1: НОМЕР_1 та IMEI № 2: НОМЕР_2 ; S/N: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 . Вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy S10 Lite» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1359/23 від 15.03.2023 склала 6900 грн. Також, на мобільному телефону був силіконовий чохол, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1359/23 від 15.03.2023 склала 90 грн. В телефоні була сім картка, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1359/23 від 15.03.2023 склала 125 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7115 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У кримінальному провадженні № 0000327 від 09.03.2023 між прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000327 від 09.03.2023 , за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, досягнута угода про визнання винуватості, яка 01 травня 2023 підписана сторонами.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв проведенню досудового розслідування.

Поряд з цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.4 ст. 185 КК України та узгодили міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням останнього на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком встановленим судом, з покладанням на нього визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України їм зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважала, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечувала проти її затвердження.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 та прокурора досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на 5 років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.

Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом достовірно встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, якою на думку суду, є щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи ОСОБА_8 №1359/23 від 15.03.2023 у сумі 260 грн., які підтверджені відповідним звітом.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374 - 376, 472, 473 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 травня 2023 між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні 0000327 від 09.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ - заводську коробку з-під телефону «Samsung Galaxy S10 Lite», мобільний телефон «Samsung Galaxy S10 Lite», SIM-карту Vodafon та SIM-карту Києвстар, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити власнику - ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи ОСОБА_8 №1359/23 від 15.03.2023 у сумі 260 (двісті шістдесят) гривень

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1