Справа №: 343/1027/23
Провадження №: 1-кп/0343/85/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/85/23, внесеного до ЄРДР за № 0000033 від 16.03.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого: 21.11.2022 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст.1261 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:

ОСОБА_3 , будучи 16.01.2023 фахівцем Калуського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області належним чином повідомлений про порядок та умови відбування покарання у виді двісті годин громадських робіт, які йому призначено вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2022, що відповідно до статті 4 Кримінально-виконавчого кодексу України є підставою виконання і відбування покарання, та про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 40 указаного Кодексу визнається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, постійно порушуючи складені графіки роботи, впродовж січня-березня поточного року систематично без поважних причин не з`являвся для відбуття покарання у Комунальне підприємство «Комунгосп» Долинської міської ради, і в період часу із 25.01.2023 до 29.03.2023 відбув тільки 16 годин громадських робіт, у тому числі 4 години у січні (25 січня), та 12 годин у березні (2, 3 і 27 березня).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та суду пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_5 . На даний час він офіційно не працевлаштований. Вироком Долинського районного суду від 21.11.2022 його засуджено за ст. 1261 КК України до покарання у виді двісті годин громадських робіт. З даним вироком він погодився та його не оскаржував. В січні 2023 року працівниками Калуського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді 200 годин громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт. Цього ж дня працівники Калуського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області видали йому направлення в КП «Комунгосп» Долинської міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт. В січні-березні місяці 2023 року він громадські роботи відбув частково, зокрема: в січні місяці - 4 години, в лютому місяці- він не відбув жодної години, в березні - лише 12 год. Більше громадські роботи, він не відбув до даного часу. На роботу в КП "Комунгосп", він не являвся у зв`язку з важким матеріальним становищем. Підтвердження поважних причин (хвороби, і т.п.) , які спонукали його не виходити на виконання призначеного покарання у вигляді громадських робіт, він надати суду не може. Свою вину у вчиненному визнає повністю, щиросердечно розкаюється в скоєному, просить суворо його не карати.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого. Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-12), проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє: 21.11.2022 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст.1261 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин (а.с.14-22), за психітричною,наркологічною допомогою до консультативно-діагностичного центру КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" - не звертався (а.с.23-25), позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.13).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 в судовому засіданні не здобуто.

Таким чином, суд, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, особу винного, його майновий стан, те, що він не працює, обставини вчинення кримінального проступку, приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства , тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у вигляді арешту.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально

протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2022 в справі №343/1875/22 ОСОБА_3 засуджений за ст. 1261 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Вказане покарання ОСОБА_3 повністю не відбув.

Згідно довідки сектору Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області», станом на 23.05.2023 засудженим ОСОБА_3 відпрацьовано 16 годин громадських робіт. Залишилося відпрацювати 184 години громадських робіт (а.с.30).

Таким чином, під час відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, тому суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України та частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2022.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складенні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в межах розгляду даного кримінального провадженнях не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349,368,373, 374, 381, 382,394 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.11.2022 та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :