Єдиний унікальний номер №943/1530/21
Провадження № 1-в/943/30/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації Новосад- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську клопотання провідного інспектора Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку -

в с т а н о в и в :

провідний інспектор Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відносно засудженого ОСОБА_6 , покликаючись на те, що його вирокомБуського районного суду Львівської області від 01.09.2022 року було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Даний вирок набрав законної сили 02.10.2022 року. Крім того, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.11.2022 року. Засуджений ОСОБА_6 перебуває на обліку в Буському РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області. У зв`язку із наведеним провідний інспектор просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Представник органу пробації ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання із наведених вище підстав та просила його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила роз`яснити органу пробації про доцільність самостійного виконання двох вироків щодо ОСОБА_6 , оскільки одним передбачено реальне покарання, а іншим покарання з іспитовим строком. Об`єднання та спільне виконання цих вироків процесуально не можливо.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд,визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що у даний час на виконанні органу з питань пробації перебуває вирок Буського районного суду Львівської області від 01.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

20.03.2023 року до Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшов вирок Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Разом з тим, у даному випадку визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків стосовно ОСОБА_6 повинно відбуватися за правилами не ст. 71 КК України, а за ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин, суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України у такому випадку може бути обумовлена, якщо щодо засудженого є неприведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п. 12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Подібна правова позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року (провадження № 51-717км18) щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, зокрема, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, - не допускається, а за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вироки щодо засудженого ОСОБА_6 підлягають окремому виконанню, а тому їх слід викинувати самостійно.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання провідного інспектора Буського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку - задовольнити.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 01.09.2022 року та вирок Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2018 року відносно ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1