Справа № 755/6784/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000611 від 01.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого в «Garnison Military» поваром, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

30.04.2023 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час перебував неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , ОСОБА_7 наблизився до останнього, та наніс лобовою частиною голови два цілеспрямовані удари в область обличчя потерпілого, після чого, ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії відносно ОСОБА_5 та зник з місця події.

Згідно Висновку експерта № 042-747-2023 при проведенні судово - медичної експертизи у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: синці в лобній частині справа, на передній поверхні лівого плеча у нижній третині.

Відповідно до п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися внаслідок не менше 2 травматичних дій тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесні ушкодження, були спричинені до 18 год. 10 хв. 30.04.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро кався, та зазначив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце сконання ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, зокрема, він розумів, що його дії носили умисний злочинний характер, у чому він щиро розкаюється, зокрема показав, що група хлопців разом з потерпілим знущалися з його дитини через надмірну вагу, потерпілий декілька разів наніс сину удари в область сідниць, на що дитина поскаржилася йому, на наступний день він разом з сином підійшли до хлопця, на якого вказав син, що саме він знущався над ним, взявши останнього за руку, запитав чи впізнає він його сина, хлопець почав вириватися, після чого він наніс йому два удари в область обличчя, за свій вчинок вибачився перед потерпілим, жалкує що так трапилося.

Допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 354 КПК України, потерпілий ОСОБА_5 , за участю законного представника ОСОБА_6 суду пояснив, що того дня, перебуваючи разом з друзями в магазині, побачили незнайомого хлопця, який купував солодощі, почали насміхатися над ним, оскільки він мав надмірну вагу. Коли вийшли з магазину, хлопець почав їх ображати, після чого він наніс йому легкі удари ногою по сідницях, на що останній сказав йому, що батько з ним розбереться. Наступного дня, перебуваючи на стадіоні, до нього підійшов обвинувачений разом із сином, та наніс йому два удари по сідницях, він почав вириватися, після чого обвинувачений наніс йому два удари в область обличчя, та схопив за горло і почав душити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 суду пояснила, що 30.04.2023 року, вона разом з чоловіком перебували на дачі, їй зателефонував син, та повідомив, що його побили, після чого вони поїхали до міста, приїхавши на стадіон, побачили обвинуваченого, який разом з друзями розпивали алкогольні напої, неподалік знаходився син разом із друзями, видимих побоїв на його тілі вона не побачила, після чого вони викликали працівників поліції, та в подальшому поїхали до відділу поліції, де надали покази, згодом звернулися до медичного закладу, так як дитина себе погано почувала.

Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_5 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-95 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена повним визнанням своєї вини обвинуваченим, його показаннями та показаннями потерпілого, а також дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000611 ( а.п. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2023 року, (а.п. 8);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.05.2023 року, та додаток до нього, за участю неповнолітнього ОСОБА_5 (а.п.50-52);

- висновоком експерта № 042-747-2023, згідно якого вбачається, що 1-6. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням викладених у «Висновку експертного дослідження» № 041-624-2023 від 01.05.2023 року, свідчить про те, що під час звернення за медичною допомогою 30.04.2023 року, о 18 год. 10 хв., у нього мали місце тілесні ушкодження: синці в лобній ділянці справа, на передній поверхні лівого плеча у нижній третині. Необхідно загострити увагу на наступному: п.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою України (далі по тексту «Правила»), надано вичерпне визначення терміну ушкодження -«з медичної точки зору, тілесні ушкодження -це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;

п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; - у п. 2.3. "Правил" визначено таке: "Легке тілесне ушкодження: - 2.3.5. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів».

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що утворились внаслідок не менше 2 травматичних дій тупих предметів, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились. Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесні ушкодження, були спричинені до 18 год. 10 хв. 30.04.2023 року.

7. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 04.05.2023 року та участю свідка ОСОБА_8 від 06.05.2023 року, можна заключити, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб на які вони вказують.

З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів.

Діагноз, який був встановлений ОСОБА_5 "Закрита черепно- мозкова травма. Струс головного мозку? " достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність опису неврологічно симптоматики та її динаміки, характерної для струсу головного мозку). Тому, відповідно п. 4.13.1 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України», слід утриматися від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу:

у п. 4.13 «Правил» визначене таке: «Судово -медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках:

-4.13.1 Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого».

- 4.13.4 Відсутність медичних документів, у тому числі результатів додаткових досліджень, без яких не можна судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень».( а.п. 59-65);

- висновком експерта № 041-624-2023 від 01.05.2023 року, відповідно до якого: 1-4. Відсутність медичної документації, в тому числі результатів додаткових досліджень, не дозволяє судити про характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, згідно з п.п. 4.13.1, 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України, у п. 4.13. «Правил визначено таке: «Судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках: -4.13.1 Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого; -4.13.4 Відсутність медичних документів, у тому числі результатів додаткових досліджень, без яких не можна судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень» ( а.п. 36-37);

- протоколом слідчого експерименту від 04.05.2023 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 , під час слідчого експерименту розповів та відобразив подію, яка мала місце 30.04.2023 року, близько 17 години 00 хвилин, за адресою: м. Київ, проспект Ю. Гагаріна, 16, розповів, що 30.04.2023 року, приблизно о 17 год. 00 хв., невідомий чоловік на вигляд 35 років, раптово га ґрунті неприязних відносин, підбіг до нього ззаду, та наніс один удар ногою по сідницях. Після чого, наніс ще два удари кулаком у праву сторону обличчя, потрапивши у висок, а потім ще наніс один удар лобовою частиною голови по обличчю. Далі чоловік взявши однією рукою за шию почав його душити ( а.п. 44-47);

- постановою про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 04.05.2023 року ( а.п. 49);

-постановою про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 06.05.2023 року ( а.п. 83);

-довідкою лікаря невролога від 02.05.2023 року ( а.п. 30);

-довідкою лікаря лора від 30.04.2023 року ( а.п. 31);

- консультаційним висновком спеціаліста № 1942 від 30.04.2023 року ( а.п. 32);

Крім того, судом досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 ( а.п. 106-107).

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у справі, а саме: оптичний носій інформації CD-R на якому міститься відеозапис слідчого експерименту від 04.05.2023 року за участю малолітнього свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та оптичний носій інформації CD-R на якому міститься відеозапис слідчого експерименту від 04.05.2023 року за участю неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта № 042-747-2023 від 22.05.2023 року) у розмірі 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: