ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1669/23 Справа № 175/3255/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично не маючого місця проживання, раніше судимого:

01 грудня 1999 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 42 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого з кримінально-виправної установи 28 лютого 2003 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 13 днів за ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2003 року на підставі ст. 81 КК України;

11 серпня 2010 року тим же судом за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

23 серпня 2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

22 листопада 2017 року тим же судом за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 17 грудня 2020 року по відбуттю строку покарання;

04 серпня 2022 року тим же судом за ч. 1 ст. 126 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді арешту строком 4 місяці, за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді арешту строком 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді арешту строком 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання у виді 100 годин громадських робіт, призначене за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт, і остаточно, за сукупністю вироків, призначити покарання у виді арешту строком 5 місяців 12 днів.

Строк покарання обчислювати з 22 лютого 2023 року.

До набрання вироком законної сили обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і взято його під варту в залі суду негайно.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, наприкінці липня 2022 року в ранковий час доби, більш точні дата та час органом досудового розслідування невстановлені, ОСОБА_8 , перебуваючи біля смітника на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 13 травня 2011 року Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (далі - паспорт), і в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа з метою його подальшого використання в особистих цілях.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 за невстановлених органом досудового розслідування обставин умисно вніс зміни до первинного змісту реквізитів паспорту, вклеївши фотокартку із власним зображенням на 1-й сторінці паспорту, попередньо видаливши первинну фотокартку разом із частиною поверхневого шару бланка паспорта, а також вніс зміни у графі «Дата народження» на 1-й та 2-й сторінках, дописавши поверх первинних записів цифри «8», тим самим підробив офіційний документ з метою його подальшого використання у власних цілях.

20 жовтня 2022 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_8 перебував на дитячому майданчику біля будинку № 50 «А» по вул. Василя Сухомлинського у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де був виявлений співробітниками поліції під час скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. На законну вимогу співробітників поліції пред`явити документ, що посвідчує особу, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи про те, що наявний у нього паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, діючи умисно, надав його для ознайомлення працівникам поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 4 місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити покарання у виді арешту строком на 4 місяці.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді арешту строком на 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 5 місяців 12 днів.

В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм закону України про кримінальну відповідальність, а саме, на порушення порядку застосування положень ст. ст. 70 ,71 КК України. Прокурор вказує на те, що суд першої інстанції не розмежував стадій та порядку призначення покарання і застосував правила ч. 1 ст. 71 КК України при призначення покарання за кримінальні правопорушення, які були вчинені як так, так і після ухвалення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Захисник та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги прокурора, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочинів, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 , а також на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, положеннями ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після ухвалення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких, коли після ухвалення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після ухвалення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК : спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до ухвалення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після ухвалення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 було раніше засуджено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В даному кримінальному провадженні, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 вчинив наприкінці липня 2022, тобто, до ухвалення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 ККУкраїни 20 жовтня 2022 року, тобто, в період відбування покарання у виді громадських робіт, які на даний час у повному обсязі не виконані.

Проте, суд першої інстанції, в ухваленому стосовно ОСОБА_8 вироку, не розмежував стадій та порядку призначення покарання і застосував правила ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за кримінальні правопорушення, які були вчинені як до, так і після ухвалення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і у відповідності до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що законним, справедливим, таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_8 та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також, відповідним закону України про кримінальну відповідальність буде покарання за ч. 1 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді арешту строком на 4 місяці, і за ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України та з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, остаточне покарання у виді арешту строком на 5 місяців 12 днів.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 403, 404, 407, 409, 413, 421 КПК України, а також, положеннями ст. 615 (в редакції Закону №2201-IX від 14 квітня 2022 року) КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного йому покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців 12 (дванадцять) днів.

В іншій частині вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - залишити без змін.

Копію вироку негайно вручити прокурору та ОСОБА_8 .

Вирок Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4