НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2732/23
Провадження № 1-кп/0182/919/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000389 від 03.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.21.01.2023 приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи біля приміщення гаражу, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , на землі побачив мобільний телефон «Xiomi Redmi Note 10 pro», який випав з кишені куртки ОСОБА_5 та який належить останньому. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

2.Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що ОСОБА_5 був у сильному алкогольному сп`янінні та за його діями не слідкував, впевнившись що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон. «Xiomi Redmi Note 10 pro», ринкова вартість якого складає 5366 грн. 67 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму. Після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись зазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

3.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція учасників судового провадження

4.Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі та підтвердив, час, дату, місце події і обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що 21.01.2023 зустрів знайомого ОСОБА_5 у районі «Площі» та запропонував переночувати в гаражі, оскільки потерпілий був у сильному алкогольному сп`янінні. Прийшовши на місце, обвинувачений почав відкривати гараж, поки порався з замком, потерпілий заснув перед гаражем прямо на асфальті. Піднявши та завівши потерпілого в гараж, поклав його відпочивати, а коли закривав ворота на землі побачив телефон ОСОБА_5 «Xiomi» та вирішив його забрати. Пізніше телефон віддав сусіду, щоб той його продав. За телефон отримав 1500 грн, гроші витратив на власні потреби. До скоєного ставиться критично, щиро розкаявся, вибачився, просив суворо не карати.

5.Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності, цивільний позов заявляти не бажає, щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

Оцінка та мотиви Суду

6.У зв`язку з визнанням вини обвинуваченим, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

7.При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини, які не досліджувалися. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

8.Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

9.Також відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації. Враховуючи покази обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

10.Вина обвинуваченого у скоєному доведена в повному обсязі.

11.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначення покарання

12.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

14.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, неодружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.38), раніше не судимий (а.п.34), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.36,37).

15.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) та визнання вини (ч.2 ст.66 КК України).

16.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

17.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

18.Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

19.Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

20.Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття, визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

21.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

22.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

23.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого було обрано у вигляді домашнього арешту, який закінчився. Підстав для обрання запобіжного заходу судом не вбачається.

24.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

25.Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/14138-ТВ від 18.04.2023 у сумі 956 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

2.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази:

- мобільний телефон «Xiomi Redmi Note 10 pro» 64 ГБ, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що визнаний у якості речового доказу у даному кримінальному провадженні та переданий під розписку про збереження потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його користуванні.

8.Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на суму 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1