Справа № 569/6323/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003692 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України та клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_6 діючи умисно, з метою уникнення звернення стягнення на заставне майно, за відсутності письмової згоди Іпотекодержателя - відкритого Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» щодо вчинення дій, що безпосередньо впливають на предмет Іпотеки - земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила незаконні дії із заставленим майном, порушуючи обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, а саме в порушення ч.2 ст.586 ЦК України, пункту 2.2. іпотечного договору від 18.07.2008 року, 23.02.2011 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в АДРЕСА_2 звернулась до Рівненської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з метою виконання робіт по складанню технічної документації щодо поділу указаної земельної ділянки, забезпечивши у подальшому проведення відповідних технічних робіт. Внаслідок цього, ОСОБА_6 організовано поділ земельної ділянки загальною площею 0, 1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала в іпотеці на дві різних земельних ділянки: площею 0,0540 га та 0,0460 га, внаслідок цього рішенням Рівненської міської ради від 31.05.2011 року скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №6054369 від 11.07.2005 року, що призвело до вибуття із її власності предмету іпотеки. Продовжуючи зазначені незаконні дії, з метою забезпечення проведення державної реєстрації земельних ділянок та державних актів, 21.09.2011 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , звернулась до Управління Держкомзему у місті Рівному Рівненської області подавши відповідну технічну документацію із землеустрою щодо реєстрації земельних ділянок площею 0,0540 га та 0,0460 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , отримавши 27.09.2011 року відповідні державні акти про право власності на земельні ділянки, із кадастровими номерами :01:071:0206 тa :01:071:0207. У подальшому, 30.04.2015 року Рівненським міським судом за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , однак внаслідок незаконних дій ОСОБА_6 щодо зазначеної земельної ділянки, які призвели до зміни її розмірів, меж та кадастрових номерів, звернення стягнення не здійснене, а указане рішення суду фактично залишилось не виконаним.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконних діях із заставним майном та порушенням обмеження (обтяження) права користування таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, ОСОБА_6 вчинила нетяжкий злочин, передбачений ч.1 ст.388 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України не визнала, звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, яке підтримала в судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, просить суд його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.388 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, з моменту вчинення якого минуло більше трьох років.

Представник цивільного позивача ПАТ «Держаний ощадний банк України» адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, просить суд задоволити цивільний позов.

Суд, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , вважає що клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України№12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.388 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 вчинено 27 вересня 2011 року.

Таким чином, з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення, минуло більш ніж три роки. Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, закінчився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої і вважає, що обвинувачена ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно неї слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаній вище нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», відповідно до вимог ст.295 КПК України права й обов`язки потерпілому, цивільному позивачеві (їх представникам) роз`яснює головуючий у судовому засіданні.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подану начальником філії Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» позовну заяву про стягнення з ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 375 802 грн. 34 коп., слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі №531/2332/14-к та від 15 січня 2019 року у справі №185/442/16-к.

Речові докази належні обвинуваченій ОСОБА_6 - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288, 314, 350 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Іванівка, Турійського р-ну, Волинської області, громадянку України, українку, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії - Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 375 802 (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот дві) гривні 34 (тридцять чотири) копійки, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1