Справа № 948/848/23
№ провадження 1-кп/646/366/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладеними на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні ними особливо тяжких злочинів та реальність зазначених ризиків, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 30.07.2023. При цьому, прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, що може спонукати їх до втечі та у подальшому перешкодити встановленню істини по даному кримінальному провадженню, судовий розгляд якого на цей час лише розпочато.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_9 вважали за можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, на які посилається прокурор.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 також просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з вищезазначених підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи за можливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки зазначені прокурором ризики не доведені.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, з урахуванням обставин справи, тяжкості пред`явленого обвинувачення, відомостей про осіб обвинувачених, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст.28 п.п. 1,9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, одне з яких відповідно відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.06.2023, залишеною без змін 22.06.2023 Харківським апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.07.2023 включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладеними на них процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, тобто обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Європейський Суд у справі «Макаренко проти України»(Заява № 622/11) від 30.01.2018 зазначив, що на додаток до наявності обґрунтованої підозри, вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду. До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від суду, ризик чинення тиску на потерпілих та свідків, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку.

Судом при вирішенні питання про необхідність продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлена наявність ризиків, визначених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків; реальна можливість переховування обвинувачених від суду. Обґрунтованих доводів того, що ці ризики на теперішній час зменшилися чи перестали існувати, у судовому засіданні при розгляді цього клопотання не надано.

Крім цього, у п. 73 рішення Європейського суду від 27.02.2018 у справі «Сінькова проти України» (CASE OF SINKOVA v. UKRAINE), (Заява № № 39496/11) зазначено, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

Зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні обвинуваченими ряду злочинів, у тому числі особливого тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд вважає, що свідоме ігнорування мотиву та способу вчинення кримінального правопорушення, є найбільш руйнівним для основоположних прав людини та неприпустимим з боку держави, тому суд доходить висновку, що у даному випадку необхідність вжиття заходів, спрямованих на захист інтересів суспільства від кримінально-протиправних посягань на права недоторканості власності та життя людини зі сторони обвинувачених, переважає принцип поваги до їх особистої свободи.

Приймаючи до уваги, що розгляд кримінального провадження на цей час лише розпочато, дослідження доказів сторони обвинувачення та захисту перебувають на початковій стадії, суд доходить висновку про наявність високого ступеня ймовірності поза процесуальних дій обвинувачених та реально існуючий ризик їх неправомірної поведінки , що у своїй сукупності свідчить про те, що вказані прокурором ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати. Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, підстав для визначення застави судом не вбачається.

Суд зазначає, що наразі достатніми та належними підставами продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не лише очікування розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками звільнення обвинувачених та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання обвинувачених під вартою.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, адже може створити в очах суспільства уяву безкарності та свавілля.

Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , про що у судовому засіданні просили обвинувачені та їх захисники, оскільки його застосування недостатнє для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків у цьому кримінальному провадженні, зважаючи на воєнний стан та обмежені можливості в цих умовах належного контролю за їх поведінкою.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18.09.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3