В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001073 від 20.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема:

вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;

вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 5(п`ять) днів;

вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців;

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001073 від 20.07.2023 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_2 на початку січня 2023 року, у невстановлений в ході проведення дізнання час та день, проходячи повз адресу: АДРЕСА_2 , на землі виявив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шахти Ростовської області, росія.

У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України з метою його використання у власних цілях, з порушенням законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон».

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого його використання в особистих цілях, ОСОБА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, привласнив, тобто незаконно заволодів зазначеним паспортом громадянина України, при цьому не маючи наміру подальшого його повернення до уповноважених органів, переніс його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати з метою подальшого використання в особистих цілях паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, після незаконного заволодіння паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Мінським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_2 , у невстановлений день та час, який перебував за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел на підроблення вищезазначеного паспорта громадянина України, тобто офіційного документу, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, та який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-111, зі змінами № 2863-ІХ від 12.01.2023 року (далі - Закон), п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ (далі - Положення), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України та є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI, зі змінами № 3191-ІХ від 29.06.2023 року, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Згідно з п. п. 3, 7 Положення, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Відповідно до ст. 24 Закону, а також Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 360, зі змінами № 149 від 24.02.2021 року, паспорт громадянина України видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, а саме Державною міграційною службою, яка здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Згідно з п. п. 5-6 Положення, паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88x125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, які додатково вклеюються до паспорта.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на підроблення паспорта громадянина України, у невстановлений день та час, перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, до первинного змісту паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вніс зміни, а саме шляхом заміни фотокартки на його першій сторінці - первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеїв іншу фотокартку, із власним зображенням, тобто підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

Відповідно до висновку експерта від 26.07.2023 року № СЕ-19/111-23/38430- ДД:

1. Бланк паспорта громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 - відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

2. Запитання: «Якщо ні, то яким способом воно виготовлене?» - не вирішувалось, оскільки наданий бланк паспорта громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 - відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

3. Ознак внесення змін до зображень та друкованих текстів паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , шляхом підчистки, дописки, травлення, виправлення, змивання та додруковування - не виявлено.

На першій сторінці паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.

На першій сторінці паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.

Крім цього, 20.07.2023 року, приблизно о 15:00, ОСОБА_2 , маючи при собі підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . із вклеєним власним зображенням, перебував за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 36-В.

Так, ОСОБА_2 , був зупинений працівниками поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_2 витребувано документи, що посвідчують особу, для перевірки.

У цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа - паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_2 , на законну вимогу працівників поліції пред`явив для посвідчення своєї особи завідомо раніше підроблений документ - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2012 року Менським РВ УМВС України в Чернігівській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що документ підроблений, шляхом переклеювання фотокартки, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта від 26.07.2023 року № СЕ-19/111-23/38430- ДД:

1. Бланк паспорта громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 - відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

2. Запитання: «Якщо ні, то яким способом воно виготовлене?» - не вирішувалось, оскільки наданий бланк паспорта громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 - відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

3. Ознак внесення змін до зображень та друкованих текстів паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , шляхом підчистки, дописки, травлення, виправлення, змивання та додруковування - не виявлено.

На першій сторінці паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.

На першій сторінці паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , були внесені зміни шляхом переклеювання фотокартки.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, був направлений до суду обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтвердила добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання підроблювачем, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, його спосіб життя: не одружений, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив нові кримінальні правопорушення; на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває; відношення обвинуваченого до вчиненого - визнає вину; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме класифікацію за ст. 12 КК - кримінальні проступки, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, відсутність шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 не має офіційного місця роботи, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, у виді арешту, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у виді арешту, та за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у виді арешту, із урахуванням положень ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненими кримінальними проступками, конкретними їх обставинами, встановленими під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_2 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. . Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. З урахуванням того, що ОСОБА_2 був засуджений 27.07.2023 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців (справа № 755/9172/23), а кримінальне правопорушення по даній справі вчинив до постановлення попереднього вироку, суд призначає ОСОБА_2 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

У той же час, при призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлений у постанові від 01 червня 2020 року в справі № 766/39/17, відповідно до якого при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 27.07.2023 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді арешту на строк 2 (два) місяці;

за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді арешту на строк 3 (три) місяці;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, частково склавши покарання, призначене цим вироком та вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27.07.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців. Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2390 грн 00 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/38430-ДД від 26.07.2023 року.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року на майно, яке було вилучено 20.07.2023 року під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: паспорт громадянина України виданий Менським РВ УМВС України в Чернігівській області від 21.07.2012 року, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було вилучено та запаковано до спеціального пакету №РБР1267511 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- компакт-диски, на яких містяться відеозапис з проведення огляду місця події та відеозапис з пред`явленням паспорту громадянина України з ознаками підробки - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України виданий Менським РВ УМВС України в Чернігівській області від 21.07.2012 року, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було вилучено та запаковано до спеціального пакету № РБР1267511 - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1