Провадження №: 1-кс/755/2250/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Партизани Кіровського району АР Крим, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сідчий 1 відділу СУ Головного управління Служби безпеки України в АР Крим капітан юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000024, з клопотанням.про здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 02.02.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, російська федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом російської федерації № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду рф проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року російська федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м.Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Відповідно до ч.2 ст.13 «О судебной системе Российской Федерации» від 31.12.1996 № 1-ФКЗ: Порядок наділення повноваженнями голів, заступників голів, інших суддів касаційних судів загальної юрисдикції, апеляційних судів загальної юрисдикції, верховних судів республік, окружних, обласних судів, судів міст федерального значення, судів автономної області і автономних округів, районних судів, військових і спеціалізованих судів, арбітражних судів округів, арбітражних апеляційних судів, арбітражних судів суб`єктів російської федерації і спеціалізованих арбітражних судів встановлюється відповідним федеральним конституційним законом і федеральним законом про статус суддів.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону рф від 26.06.1992 № 3132-I зі змінами та доповненнями «О статусе судей в Российской Федерации» - президент російської федерації в двомісячний термін з дня отримання необхідних матеріалів призначає суддів федеральних судів, а кандидатів у судді Верховного суду російської федерації представляє для призначення Раді Федерації Федеральних Зборів рф або відхиляє подані кандидатури, про що повідомляється голові Верховного суду рф.

Також, згідно зі ст. 86 «Конституции «Республики Крым»»:

1. Правосуддя в Республіці Крим здійснюється тільки судом.

2. У Республіці Крим діють федеральні суди і мирові судді. Повноваження, порядок утворення та діяльності федеральних судів визначаються законодавством російської федерації.

3. З ініціативи Державної Ради Республіки Крим, узгодженої з Верховним Судом російської федерації, в Республіці Крим можуть утворюватися судові ділянки і посади мирових суддів відповідно до законодавства рф і законодавства Республіки Крим.

4. Статус, повноваження, порядок і гарантії діяльності суддів визначаються федеральним законом, а по відношенню до мирових суддів - також законом Республіки Крим.

Федеральним Законом рф №154-Ф3 від 23.06.2014 року «О создании судов Российской Федерации на териториях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» створено систему судів на території «Республики Крым», зокрема, незаконно створено так званий «Керченский городской суд Республики Крым» і в подальшому незаконно призначено суддів цього «судового» органу.

Незважаючи на це, у громадянки України ОСОБА_6 , виник та сформувався стійкий злочинний намір, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному судовому органі.

Так, у період з 2014 року по 18.03.2022 року, під час окупації рф частини території України, громадянка України ОСОБА_6 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.

Реалізуючи свій злочинний умисел на зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим, громадянка України ОСОБА_6 , у невстановлених досудовим розслідуванням час та обставинах, проте не пізніше 18.03.2022 року, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, працевлаштувалася до незаконно створеного окупаційною владою російської федерації судового органу на посаду судді так званого «Керченського городского суда Республики Крым», де на даний час здійснює «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта.

Так, 18.03.2022 року указом президента рф №127 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации» громадянку України ОСОБА_6 призначено на посаду «судді» так званого «Керченського городского суда Республики Крым».

В подальшому, призначена на посаду так званого «судді Керченського городского суда Республики Крым» громадянка України ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні зазначеного незаконного судового органу, що розташований за адресою: вул. Свєрдлова, буд. 4, м. Керч АР Крим, - приступила до виконання своїх безпосередніх обов`язків, чим грубо й систематично порушувала вимоги українського та міжнародного гуманітарного права, постановляючи судові рішення від імені рф.

Своїми умисними діями з відправлення так званого «правосуддя», громадянка України ОСОБА_6 сприяла реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя.

За час призначення на посаду так званого «судді Керченського городского суда Республики Крым» за участю громадянки України ОСОБА_6 у період з 18.03.2022 року по 15.06.2023 року, проведено не менше як 313 судових засідань з розгляду цивільних і адміністративних справ, де остання виносила рішення іменем рф.

Крім того, рф утворила на окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади рф, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування з метою становлення і зміцнення окупаційної влади рф та недопущення контролю України над цією територією.

Таким чином, підривна діяльність з боку рф проти України мала відкриту активну фазу, яка виражалася в окупації частини території України, що триває по теперішній час, та в подальшій анексії цієї окупованої території.

Крім того, 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Під час зазначених подій громадянка України ОСОБА_6 , будучи «суддею» так званого «Керченського городского суда Республики Крым» та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності рф проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, з власної ініціативи добровільно вирішила надати допомогу рф у проведенні такої діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, тобто вчинити державну зраду.

З указаною метою громадянка України ОСОБА_6 особисто взяла участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади рф. Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, громадянка України ОСОБА_6 , діючи добровільно та умисно в інтересах рф на шкоду суверенітетові й територіальній цілісності України, працевлаштувалася до незаконно створеного окупаційною владою рф судового органу на посаду «судді» так званого «Керченського городского суда Республики Крым», де на даний час здійснює «правосуддя» від імені та в інтересах країни-окупанта.

Так, 18.03.2022 року Указом президента рф №127 «О назначении судей федеральных судов и о представителях Президента Российской Федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов Российской Федерации» громадянку України ОСОБА_6 призначено на посаду «судді» так званого «Керченського городского суда Республики Крым», чим підтверджено особисту згоду громадянки України ОСОБА_6 виконувати функції представника судової влади країни, яка окупувала та анексувала АР Крим як частину території суверенної України, з метою мати можливість продовжити надавати допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечити подальшу окупацію території АР Крим.

Продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, починаючи з 18.03.2022 року по 15.06.2023 року, знаходячись в приміщенні незаконного судового органу так званого «Керченського городского суда Республики Крым», що розташований за адресою: вул. Свєрдлова, буд. 4, м. Керч АР Крим, - громадянка України ОСОБА_6 , використовуючи матеріально-технічну базу суду, власні теоретичні знання і практичні навички, здійснювала «правосуддя» на підставі ч. 5 ст. 9 Закону рф № 6-ФКЗ, керуючись як «суддя Керченського городского суда Республики Крым» законодавством рф, тобто незаконно створеного на тимчасово окупованій території України «судового органу рф».

Зокрема, у невстановлених досудовим розслідуванням час та обставинах, громадянка України ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, одним із своїх незаконних судових рішень № УИД 91RS0012-01-2022-002218-39 № 2-1447/2022 від 02.08.2022 року «именем российской федерации», керуючись положеннями статей 194, 195, 196, 197, 198 цивільного процесуального кодексу рф, задовольнила позовні вимоги так званої «администрации города Керчи Республики Крым» та позбавила громадянина України права власності на земельну ділянку на тимчасово окупованій території АР Крим. При цьому, відповідно до описової частини даного незаконного судового рішення, керуючись «п. 3 ст. 15 Земельного кодекса российской федерации», відповідно до якого «иностранные граждане не могут обладать на праве собственности земельными участками, находящимися на приграничных территориях, перечень которых устанавливается президентом рф. В соответствии с пунктом 106 Указа президента российской федерации от 09 января 2011 года № 26 «Об утверждении перечня приграничных территорий, иностранные граждане, лица без гражданства и иностранные юридические лица не могут обладать на праве собственности земельными участками» муниципальное образование городской округ Керчь отнесено к приграничной территории, в связи с чем, ответчик не может обладать вышеуказанным земельным участком на праве собственности».

Своїми умисними діями, громадянка України ОСОБА_6 забезпечила становлення та зміцнення окупаційної влади рф шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних органів судової влади рф на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади рф з метою недопущення контролю української влади на території АР Крим, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. №76/4128-758 від 24.07.2023 року.

16.06.2023 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

20.06.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки на 24.06.2023 року, 26.06.2023 року та на 27.06.2023 року про виклик її до слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим для повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та участі в слідчих та процесуальних діях у рамках кримінального провадження №0000024 від 02.02.2023 року було опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, випуск №122 (7520) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, 20.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та відповідно до положень ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

07.07.2023 року слідчим 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітаном юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_6 , проведення якого доручено 3 відділу ГВ ЗНД 1 управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим.

А тому, оскільки підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності здійснення спеціального досудового розслідування прокурор в судовому засіданні посилається на те, що підставою для здійснення спеціального судового провадження є ухилення ОСОБА_6 від явок на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, крім того, ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому просив суд задовольнити клопотання з наведених мотивів.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо клопотання слідчого та здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні посилаючись на те, що це порушує права підозрюваної ОСОБА_6 , а тому просив суд відмовити в задоволені даного клопотання.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 02.02.2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

16.06.2023 року начальником слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в АР Крим підполковником юстиції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 було складено письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. №76/4128-758 від 24.07.2023 року.

У зв`язку з цим, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки на 24.06.2023 року, 26.06.2023 року та на 27.06.2023 року про виклик її до слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим для повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та участі в слідчих та процесуальних діях у рамках кримінального провадження №0000024 від 02.02.2023 року було опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, випуск №122 (7520) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, 20.06.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, та відповідно до положень ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

07.07.2023 року на підставі вимог ст.281 КПК України у зв`язку із переховуванням підозрюваної ОСОБА_6 від слідства і суду та інформацією оперативного підрозділу про те, що остання перебуває на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, її було оголошено в розшук.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших кримінальних правопорушень не допускається, крім випадків, коли кримінальні правопорушення вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

А тому, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Одночасно, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2023 року; відповідями 1 управління ГУ СБ України в АР Крим на доручення слідчого від 07.03.2023 року, 22.03.2023 року; 02.05.2023 року та 24.07.2023 року; протоколами оглядів від 08.03.2023 року, 13.03.2023 року, 24.04.2023 року, 20.06.2023 року, 07.07.2023 року та 26.07.2023 року, іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

А тому, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 могла вчинити інкриміновані їй кримінальні правопорушення.

У зв`язку з наведеним, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Поряд з цим, при розгляді даного клопотання слідчого ОСОБА_5 , суд враховує, що відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення 07.07.2023 року постанови про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження 16.06.2023 року було складено повідомлення про підозру громадянки ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру 20.06.2023 року було вручено, відповідно до вимог КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий Кур`єр», що є друкований засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, постановою начальника слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в АР Крим підполковником юстиції ОСОБА_7 від 07.07.2023 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наведене, дає слідчому судді достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо ряду злочинів, зокрема передбачених ст.ст. 111, 111-1 КК України, стосовно підозрюваної, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що свідчать про причетність ОСОБА_6 до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знаходиться на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 підлягає задоволенню, та вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 02.02.2023 року за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 2971-2974, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Партизани Кіровського району АР Крим, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя