УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду місті Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Білгород- Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження відсторонення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), в рамках кримінального провадження № 0000028 від 22.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Білгород- Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження відсторонення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної посади.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказав, Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 22.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від № 112-ОС від 19.04.2023, майстер-сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України з метою забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно примітки до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, обіймають постійно чи тимчасово в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать органи охорони державного кордону.

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 «Закону України про запобігання корупції» ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) Державної прикордонної служби України є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення пов`язані з корупцією.

Відтак, ОСОБА_4 , при виконанні службових завдань за своєю посадою відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Будучи військовою службовою особою, наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) Державної прикордонної служби України зобов`язаний був додержуватись вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України згідно яких визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49, 87, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11, 16, 199 Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах України, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; зобов`язаний постійно виконувати завдання з безпосередньої охорони Державного кордону, шляхом добування інформації про злочини та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, запобігати таким злочинам, виявляти та затримувати до підрозділів винних у таких порушеннях.

У порушення указаних вище нормативно-правових актів та своїх обов`язків, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону, з метою протиправного збагачення, шляхом прохання та одержання неправомірної вигоди для себе, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Приблизно в кінці травня 2023 року, ОСОБА_6 перебуваючи в м. Роздільна Одеської області більш точної адреси в ході слідства не встановлено та в ході спілкування особою на ім?я ОСОБА_7 , повідомив про свої проблеми в частині ввезення на територію України товару побутових електричних товарів, на що останній повідомив що має знайомого який може допомогти ввозити їх через зелений коридор.

Після даної розмови, приблизно 22-23 травня 2023 року особа на ім?я ОСОБА_7 познайомив ОСОБА_6 із ОСОБА_4 .

В ході розмови ОСОБА_8 йому розповів чим займається, а ОСОБА_4 в свою чергу повідомив, що він працює прикордонником, в Роздільнянському районі, в с.Лучинське. та він може допомогти з переміщенням товарів через кордон коли буде така можливість, він повідомить ОСОБА_8 та надав останньому свій номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Вході розмови, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи скрутне становище ОСОБА_8 пов?язане з неможливістю в законний спосіб перемістити товари через кордон останнім, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на одержання для себе та невстановлених військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .

З цією метою, ОСОБА_4 15.06.2023 зателефонував ОСОБА_8 , та повідомив, що разом зі своїми колегами ДПСУ може організувати переміщення товарів через державний кордон в обхід пунктів пропуску, на ділянці кордону яка входить до зони його відповідальності біля с.Лучинське, шляхом безперешкодного перетину державного кордону поза пунктами пропуску.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону, умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, виказав прохання ОСОБА_8 , про передачу йому особисто від 500 доларів США за кожну партію товару в залежності від його об?єму.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 , реально сприймаючи висловлене ОСОБА_4 прохання про надання неправомірної вигоди, погодився, при цьому розуміючи протиправність дій останнього звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Надалі, 20.07.2023 близько 10 години 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою із невстановленими військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на виконання раніше висловленої вимоги, одержав від громадянина України ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди в розмірі 700 доларів США що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 25 858 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) гривень за сприяння у безперешкодному переміщенню останнім побутових товарів, через державний кордон України на ділянці, яка є зоною відповідальності відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Після цього, ОСОБА_4 викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечував з приводу клопотання прокурора. В обгрунтування своєї правової позиції вказав, що підозра зменшилася а справа направлена до суду.

Підозрюваний повністю підтримав позицію свого захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.ст. 131-132 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно ч. 2 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення яких передбачене основне покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обгрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом допиту свідків;висновками судових почеркознавчих експертиз, матеріалами НСРД, оглядом відеозапису, а також іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000028 від 22.06.2023 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 було ним вчинено з використанням службового становища, як посадовою особою, яка перебуває на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Досудове розслідування фактично перебуває на початковій стадії, тож ще не всі документи та докази у справі зібрані, не встановлені всі свідки, тож перебування ОСОБА_4 на займаній посаді може призвести до знищення доказів та впливу на свідків, які разом з ним працюють.

Вище викладене дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що без відсторонення від цієї посади підозрюваний може продовжити вчиняти корупційні або службові кримінальні правопорушення. Крім того, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, спілкуватися з працівниками відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Негативних наслідків відсторонення від посади перебування ОСОБА_9 для інших осіб в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином є достатні підставі вважати, що такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення перебування ОСОБА_4 від займаної посади є необхідним для запобігання його спробам знищити, сховати, спотворити або внести недостовірні дані до будь - яких документів, які мають значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, впливу незаконним способом на свідків або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового корупційного злочину.

З урахуванням, того факту, що перебування ОСОБА_4 на вказаній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, а також оскільки є достатні підстави вважати, що, продовжуючи виконувати службові обов`язки на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), він може незаконно впливати на свідків, знищити чи підробити будь-яку з речей чи документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити на період достатній для призначення та проведення підготовчого судового засідання.

Керуючисьст.ст. 154, 157, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокуратура Білгород- Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження відсторонення ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) до 06.10.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1