Провадження 1-кп/557/51/2023
Справа 557/410/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження №0000050, внесеного 19.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживає: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, неодружений, раніше судимого:

- 24.01.2023 Гощанським районним судом Рівненської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

- 10.01.2023 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 30.05.2023 застосовано ч.4 ст. 70 КК України та визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща кримінальне провадження з обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2023 ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ та від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ шляхом вільного доступу, з житлового будинку, належного ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон чорно-сірого кольору марки «Xiaomi Redmi 9» та напівпрозорого чохла вартістю 3526,67 грн, чим спричинив для потерпілого ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3526,67 грн.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані: - за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав частково, у скоєному розкаявся, частково підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, та дав зізнавальні показання стосовно обставин скоєння ним злочину, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення.

Зокрема, показав, що він дійсно 17.02.2023 ввечері в будинку потерпілого ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 вживав разом з ним алкогольні напої, а потім мав намір купити ще алкогольних напоїв. Він сказав ОСОБА_7 , що йому треба зателефонувати знайомому, та взяв зі столу мобільний телефон чорно-сірого кольору та покинув будинок ОСОБА_5 . Вранці наступного дня приблизно о 10:00 год. він мав намір здати металолом знайомому ОСОБА_8 та пішов до його господарства. Туди приїхали працівники поліції та його затримали, він віддав для них мобільний телефон ОСОБА_5 , який мав при собі. Наміру привласнити телефон він не мав, телефон повернув. Просив вибачення в потерпілого, викрадене повернув, у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Крім часткового визнання своєї вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, суд вважає вину ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеною, що ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 підтверджується, що дійсно він 17.02.2023 ввечері перебував за своїм місцем проживання в АДРЕСА_2 . Ввечері до нього зайшов ОСОБА_3 , запропонував випити алкогольні напої. Вони разом вживали алкоголь, пізніше ОСОБА_3 допоміг йому вставити сім-карту в телефон і попросив телефон, щоб комусь зателефонувати. Він дозволив, але наголосив, щоб телефон обов`язково повернув. Далі вони продовжували вживати алкоголь, після чого потерпілий заснув. Вранці прокинувшись, він виявив, що ОСОБА_3 немає і телефону теж немає. Після чого він зателефонував до поліції та повідомив про крадіжку. Претензій до обвинуваченого не має, вважає покарання призначити на розсуд суду.

Судом досліджено докази, зібрані стороною обвинувачення.

1. Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000050 було зареєстровано о 09 год. 31 хв. 19.02.2023, правова кваліфікація ст. 185 ч.4 КК України (т.1 а.п.1).

2. Як убачається з реєстрації чергового органу поліції, заяву ОСОБА_5 про крадіжку з його будинку мобільного телефону було зареєстровано у відділенні поліції № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області 18.02.2023 (т.1 а.п.7).

3. Потерпілим ОСОБА_5 на адресу начальника ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області 18.02.2023 було подано заяву про вчинення злочину та про порушення кримінального провадження по факту крадіжки його мобільного телефону, подано заяву про залучення до провадження як потерпілого (т.1 а.п. 8, 14).

4. Потерпілий ОСОБА_5 надав добровільну згоду працівникам поліції ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області на огляд його житлового будинку (т.1 а.п. 9).

5. З протоколу огляду місця події від 18.02.2023 убачається, що було проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власника. Як зазначено в протоколі огляду місця події, оглянуто одноповерховий будинок, прилеглу територію, розташування предметів у дворі, розташування входу в будинок, кімнати та інші приміщення в будинку, описано їх місце розташування, місце розташування меблів та предметів в кімнатах будинку, зокрема стіл, на якому лежав телефон (т.1 а.п. 10-13).

6. З протоколу огляду місця події від 18.02.2023 з фото таблицями убачається, що було проведено огляд ділянки АДРЕСА_1 , де виявлено ОСОБА_3 , який поклав на капот автомобіля мобільний телефон. ОСОБА_3 повідомив, що даний телефон 17.02.2023 забрав у свого знайомого без його відома. Даний телефон поміщено до сейф-пакету (т.1 а.п.22-24).

7. Згідно висновку експерта № СЕ-19/118-23/2189-ТВ від 08.03.2023 Рівненського НДЕКЦ МВС України, ринкова вартість станом на 18.02.2023 мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9» чорно-сірого кольору, пам`ять пристрою 3/32 GB та напівпрозорого чохла могла становити 3526 грн. 67 коп. (т.1 а.п. 38-45).

Постановою слідчої ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 від 09.03.2023 даний мобільний телефон визнано речовим доказом та передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 (т. 1 а.п. 46-48).

8. З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.03.2023 з фото таблицями убачається, що було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , за участю обвинуваченого та потерпілого та понятих, в ході проведення якого ОСОБА_3 показав, як він 17.02.2023 зайшов до будинку потерпілого, пояснив та показав, звідки викрав мобільний телефон, який помістив до кишені своїх штанів та попрямував за місцем свого проживання. Після цього ОСОБА_3 повідомив, що свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається (т. 1 а.п. 69).

Суд приймає до уваги, що на дані протоколи огляду місця події та проведення слідчого експерименту учасники зауважень не подавали.

Під час судового розгляду учасники процесу заявили про недоцільність виклику та допиту свідків понятих та працівників поліції, оскільки в судовому засіданні 13.06.2023 ОСОБА_3 визнав фактичні обставини з приводу оглядів місця події та проведення слідчого експерименту, частково визнав свою вину та не підтримав раніше заявлене клопотання про виклик та допит свідків. Суд, врахувавши позицію обвинуваченого, визнав недоцільним виклик та допит свідків по даному кримінальному провадженні.

Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений (т.1 а.п. 70-83).

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, добровільно відшкодував завданий збиток, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.4 КК України, , ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав частково, в скоєному розкаявся, добровільно відшкодував завданий збиток, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не перебуває на «Д»-обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд враховує ту обставину, що обвинуваченого засуджено 24.01.2023 Гощанським районним судом Рівненської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Гощанського районного суду від 30.05.2023 застосовано покарання за наявністю кількох вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2023, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, що набрав законної сили 10.02.2023, більш суворим покаранням за вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 24.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, який набрав законної сили 24.02.2023, визначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_3 у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Гощанського районного суду від 24.01.2023, з урахуванням ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 30.05.2023.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати, пов`язанні з проведенням експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Суд дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, оскільки на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду або ухилитися від відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 24.01.2023 року, з урахуванням ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 30.05.2023, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання та тримання під вартою ОСОБА_3 рахувати з 20.06.2023 включно з моменту взяття під варту в залі суду.

Утримання ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу проводити в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» (33001, Рівненська область, м. Рівне, вулиця Дворецька, 116).

Речові докази по справі мобільний телефон чорно-сірого кольору марки «Xiaomi Redmi 9» в напівпрозорому чохлі, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривень 90 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.

Копія вироку вручається обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошення вироку, копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1