Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/229/23
провадження № 1-кс/650/21/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Милове Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, маючого середню базову освіту, не депутата, не адвоката, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 серпня 2023 включно, із визначенням застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80520 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про наявність ризику, передбаченого, пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, свідчить, те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілого. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо.

Про наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він характеризується негативно, не має офіційних джерел доходу, не має сім`ї, постійної роботи та неодноразово судимий.

Про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього нічного домашнього арешту, за місцем його проживання де він мешкає разом з батьками та сестрою. Він офіційно не працевлаштований, проте працює в полі, а отже обрання щодо нього вказаного прокурором запобіжного заходу або цілодобового домашнього арешту завадить йому працювати та допомагати сім`ї. Йому немає сенсу тікати та переховуватися від органів досудового розслідування та суду. У нього немає судимостей, а обставини вчинення злочину не свідчать про його антисоціальну стабільну поведінку.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001639 від 15.05.2023, повідомленням про підозру від 29 червня 2023 року, яке було вручено йому 29 червня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 14 травня 2023 близько 17:00 години, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24 лютого 2023 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим законом України №2738-IX), продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року)., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в під`їзді будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу вчинив крадіжку майна, належного потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме велосипед марки «Україна» чоловічого типу білого кольору, вартість якого становить 1560 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.05.2023, яка надійшла від ОСОБА_7 , щодо викрадення майна за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 14.05.2023, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_7 від 16.05.2023, яка пояснила, що 14.05.2023 р. близько 17:00 год., ОСОБА_5 , шляхом шляхом вільного доступу з під`їзду будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку її майна, а саме велосипеду марки «Україна» чоловічого типу білого кольору; заявою ОСОБА_8 від 14.05.2023 про те, що вона добровільно видає велосипеду марки «Україна» чоловічого типу білого кольору, який у неї залишив ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 14.05.2023, у ході якого виявлено та вилучено: велосипеду марки «Україна» чоловічого типу білого кольору; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 15.05.2023, яка пояснила, що 14.05.2023 у вечірній час доби до неї додому на велосипеді марки «Україна» чоловічого типу білого кольору приїхав ОСОБА_5 та повідомив, що даний велосипед належить ОСОБА_7 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 16.05.2023, яка пояснив, що 14.05.2023 близько 17.00 год. він став свідком того, як місцевий мешканець ОСОБА_5 рухався по селу Милове на велосипеді білого кольору марки «Україна», який належить ОСОБА_7 ; висновком судового експерта №3613/23 від 26.06.2023; протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від 29.06.2023, який пояснив, що 14.05.2023 він вчинив крадіжку велосипеду з приміщення будинку, що за адресою АДРЕСА_2 в чому щиросердечно кається; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суду не надано відповідних доказів, які це підтверджують та не наведено прокурором переконливих доводів щодо цього.

Посилання прокурора на тяжкість та невідворотність покарання, як на єдину підставу, що підтверджує вказаний ризик, слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки, в даному випадку, з урахуванням особи підозрюваного, цієї обставини недостатньо для відповідних висновків.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, поряд із наявністю постійного місця проживання та міцних соціальних, особи підозрюваного, є малоймовірним.

Слідчий суддя вважає не доведеним ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки суду не надано відповідних доказів, які це підтверджують та не наведено прокурором переконливих доводів щодо цього

Ризик, визначений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки обставини, які визнає останній та які зазначені в повідомленні про підозру свідчать про його низьку правову культуру, здатність з легкістю порушити право володіння іншої особи, надання пріоритету власним інтересам порівняно з інтересами суспільства. З огляду на це є підстави стверджувати, що вчинення крадіжки повторно в даному випадку вірогідне, проте з огляду на особу підозрюваного не надто виражене. Тобто не виражене настільки щоб намагатись цьому запобігти шляхом повної ізоляції особи від суспільства на період досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що запобігти встановленому ризику щодо можливості здійснення підозрюваним повторної крадіжки, з огляду на його незначну вираженість, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання в певний період доби та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких підозрюваний не заперечував їх достовірність, можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність у нього постійного місця проживання; репутацію підозрюваного, який характеризується посередньо, наявність у нього неофіційного місця роботи.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочину.

При цьому, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування до підозрюваного нічного домашнього арешту, як про це заявив підозрюваний, оскільки в такому разі можливо буде запобігти встановленому судом ризику, адже підозрюваний буде вільний у пересуванні лише в денний час, протягом якого буде також можливо контролювати його поведінку і вчасно відреагувати на вчинення неправомірних дій.

З наведених підстав також слід виснувати про неможливість застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 50 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з Бериславського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 24 серпня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 липня 2023 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1