Справа № 645/3052/23
Провадження № 1-кп/645/227/23
В И Р О К
16 серпня 2023 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстровного за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,-
ОСОБА_4 07.05.2023 року близько 18 години 30 хвилин разом із рідним братом ОСОБА_7 знаходились за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи на кухні за вищевказаною адресою між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт через неприязні відносини один до одного, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Так, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , розуміючи характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння, взяв зі столу кухні кухонний ніж та направився у слід за потерпілим ОСОБА_7 , який вийшов з приміщення кухні.
Після чого ОСОБА_4 , знаходячись в положенні стоячи один навпроти одного, тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс ОСОБА_4 один удар ножем в область грудної клітини з ліва.
В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 до кінця.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №09/262-С/2023 від 07.06.2023 року, спричинене тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з наявністю лівобічного гемо пневмотораксу та геморрагічного шоку, яке за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, відповідно до п.2.1.1.а., п.2.1.2. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив суду, що 07 травня 2023 року приблизно о 18:30 год. він зі своїм братом ОСОБА_7 перебували за адресою мешкання: АДРЕСА_1 на кухні, де між ними виник конфлікт. В ході сварки ОСОБА_7 вийшов з приміщення кухні та попрямував в сторону своєї кімнати. Обвинувачений його наздогнав та наніс один удар в область грудної клітини кухонним ножем, який він тримав в руці, оскільки за допомогою нього готував їжу. Після того, як бризнула кров, він одразу почав надавати братові медичну допомогу, дістав з аптечки бінти та вату і почав закривати рану. Обвинувачений наголосив, що він пропонував братові викликати швидку, проте він відмовився, оскільки кров швидко зупинилася. Потім ОСОБА_7 попросив його поїхати з квартири, на що він погодився. Оскільки самопочуття ОСОБА_7 стало погіршуватися, він зателефонував дочці останнього, дочекався її приїзду і попрохав викликати потерпілому швидку. Після цього поїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який йому та ОСОБА_7 залишився після батьків. Після того, як ОСОБА_7 госпіталізували, він постійно його відвідував і допомагав. Через 5-6 днів ОСОБА_7 виписали з лікарні та вони продовжують мешкати в одній квартирі, він здійснює за ним догляд, постійно допомагає та піклується. Обвинувачений наголосив, що він не бажав настання таких наслідків та у вчиненому щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив розглянути кримінальне провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, та призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі..
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та щире каяття у скоєному, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, з урахуванням позиції потерпілого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи наведене, суд вважав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, інвалідності не має, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: абсцес лівої долі печінки, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, дані про особу винного, його ставлення до скоєного злочину та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, позицію потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, наголошував, що з ОСОБА_4 вони примирилися та він не має до нього жодних претензій, просив врахувати його стан здоров`я та стан здоров`я обвинуваченого, а також, що вони проживають разом і обвинувачений надає йому фізичну та моральну допомогу і здійснює догляд за ним, суд дійшов до висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України.
Згідно зі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд покладає не обвинуваченого.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вважає необхідним вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , з врахуванням даних про особу обвинуваченого і з метою забезпечення виконання вироку суду, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
- ніж з нашаруванням РБК у картонній коробці; змив РБК з підлоги в туалеті у паперовому конверті; змив РБК з підлоги в кім. №2 у паперовому конверті; змив РБК з підлоги в коридорі у паперовому конверті; З ВЛС зі СПР у сейф пакеті № WAR0068484, які були вилучені під час огляду місця події від 07.05.2023 року, та перебувають на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, знищити;
- джинси з нашаруванням РБК у картонній коробці; спортивні брюки синього кольору з написом на лівій штанині «Kipawa» в картонній коробці; кросівки помаранчевого кольору та шкарпетки в картонній коробці; светр чорного кольору на змійці в картонній коробці, які добровільно видав 08.05.2023 року ОСОБА_4 , які перебувають на зберігання у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;
- зразок букального епітелію у паперовому конверті, зрізи нігтів з обох рук у паперових конвертах, змиви з обох рук у паперових конвертах, зразки слідів пальців рук у паперовому конверті, які були відібрані у підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та які перебувають на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, знищити;
- медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 37 аркушах, яка була вилучена на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харків 31.05.2023 року, та перебуває на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, 3 рентген-знімки на ОСОБА_7 на CD-R диску, який було вилучено на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова 31.05.2023 року та які приєднані до матеріалів кримінального провадження повернути до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України».
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1