Справа № 461/5874/23
Провадження № 1-р/461/13/23
УХВАЛА

Іменем України

02.08.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3, розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з заявою про роз`яснення вищезазначеної ухвали слідчого судді від 27.07.2023 р. В заяві зазначив, що він не погоджується з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення і наводить мотивування такої незгоди. Зазначає про незаконність та про необґрунтованість судового рішення, про перевищення слідчим суддею своїх повноважень.

Представник Львівської обласної прокуратури в судове засідання 02.08.2023 р. на 15 год. 50 хв. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання 02.08.2023 р. на 15 год. 50 хв. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На його електронну адресу 01.08.2023 р. о 10 год. 39 хв. направлено судову повістку про виклик до суду. В своєму клопотанні від 01.08.2023 р. ОСОБА_1 підтвердив, що йому відомо про час та місце розгляду справи.

В заяві про роз`яснення ухвали слідчого судді та в клопотанні від 01.08.2023 р. ОСОБА_1 просив провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи «Електронний суд». Проте на відеоконференцзв`язок не вийшов, що підтверджується відповідною довідкою секретаря судового засідання. Про неможливість вийти на відеоконференцзв`язок з судом - суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді без участі ОСОБА_1 та представника Львівської обласної прокуратури.

Дослідивши заяву суд приходить до наступного висновку.

25.07.2023 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Львівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. В скарзі він просив зобов`язати уповноважену особу Львівської обласної прокуратури вжити заходів щодо реєстрації в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 27.07.2023 в задоволенні вищезазначеної скарги було відмовлено. Відмовляючи в задоволенні скарги слідчим суддею зазначено наступне.

16.07.2023 р. ОСОБА_1 звернувся електронною поштою до Львівської обласної прокуратури з заявою про вчинення злочину.

Копію заяви про злочин ОСОБА_1 слідчому судді не надав, оскільки вважає, що суд не повинен її оцінювати та перевіряти.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та абз. 5 п. 1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 (ЄДРСРУ № 106693048) та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22 (ЄДРСРУ № 106790300).

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Такий висновок відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі №3-180/2018(1644/18) за конституційною скаргою від 17.06.2020 року, згідно п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Також потрібно враховувати ч. 3 ст. 214 КПК України, яка передбачає, що здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідуванню.

Додані ОСОБА_1 процесуальні рішення - не спростовують необгрунтованості скарги. В Україні немає прецедентного права. Кожне рішення ґрунтується на різних обставинах і приймається судом з врахуванням чинного законодавства і конкретних обставин справи. Іноді судова практика змінюється навіть в Верховному Суді. З наданих скаржником ухвал не вбачається, що скаржники не подавали суду копій заяви про злочин.

За вказаних обставин, зважаючи на умисне ненадання ОСОБА_2 заяви про злочин і, відповідно, неможливість перевірити наявність ознак складу злочину, які підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) - слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

28.07.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з заявою про роз`яснення вищезазначеної ухвали слідчого судді від 27.07.2023 р. В заяві зазначив, що він не погоджується з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення і наводить мотивування такої незгоди. Зазначає про незаконність та про необґрунтованість судового рішення, про перевищення слідчим суддею своїх повноважень.

Відповідно до ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова суду від 27.07.2023 р. є повністю зрозумілою, викладеною в простій та доступній формі, без складних юридичних визначень чи висловлювань. В цих словах та реченнях немає жодного іншого прихованого чи подвійного змісту, труднощів в сприйнятті цих слів. Ці слова не є специфічними юридичними чи важкозрозумілими і їх неможливо зрозуміти будь-яким іншим чином. В ухвалі суду логічно та послідовно викладені мотиви та підстави прийняття саме такого судового рішення. Тому, на думку суду, будь-якій пересічній, дієздатній людині, яка розуміє українську мову на рівні початкової освіти, є зрозумілим значення всіх слів та речень в цій ухвалі, а також мотиви прийняття такого рішення.

ОСОБА_1 в своїй заяві не зазначив жодного речення, словополучення чи слова, які йому не зрозумілі і потребують роз`яснення. По суті він лише висловлює свою незгоду з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення і наводить мотивування такої незгоди. Зазначає про незаконність та про необґрунтованість судового рішення. Але це не є підставою для роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 380 КПК України.

Слідчий суддя з вищенаведених підстав вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді.

В ст. 309 КПК України зазначений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала про роз`яснення судового рішення до цього переліку не віднесена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 376, 380 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3