Справа № 944/5469/23
Провадження №1-кп/944/1078/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000941 від 23.08.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, неодруженого, такого що має утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

судом визнано доведеним, що обвинувачений 23 червня 2023 року близько 09 год, ОСОБА_4 , порушуючи встановлений порядок раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, без спеціального на те дозволу, маючи прямий умисел направлений на незаконну порубку дерев, використовуючи пилку в якості знаряддя для незаконної вирубки лісу, перебуваючи в 36 кварталі 7 видділі «Млинківського природоохоронного науково-дослідного відділення Яворівського національного природоохоронного парку», що в адміністративних межах села Середній Горб Яворівського району Львівської області, що є територією природного-заповідного фонду, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій спиляв одне дерево виду «Осика», діаметром пня 18 см., внаслідок чого заподіяв шкоду територіальній громаді Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області на суму 1124 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене за ч.3 ст.246 КК України, незаконна порубка дерева на території природо-заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.246 КК України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, просив його суворо не карати. Зазначив, що йому було відомо, що дерева росли на території національного природного парку. Зрізав дерева для побутових потреб. Заподіяну шкоду відшкодував добровільно, а саме сплатив вартість зрізаних дерев 1124,0 грн.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, є повністю доведеною.

Відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає є щире каяття, активне сприяння розкриття злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Санкція ч.3 ст.246 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.246 КК України.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше не судимий, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, окрім скоєного характеризується позитивно, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, можливість виправлення ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст.76 цього ж Кодексу обов`язків.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до норм ч.1, 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 349, 369-371, 373 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.08.2023 на три колоди породи «Осика» довжиною 3,7 м. та металеву пилку з синьою ручкою, які вилучено під час проведення огляду місця події ділянки місцевості лісового масиву «Млинківського природоохоронного науково-дослідного відділення Яворівського національного природоохоронного парку», поблизу с.Середній Горб Яворівського району Львівської області та вилучену металеву пилку з синьою ручкою.

Речові докази:

- три колоди породи «Осика» довжиною 3,7 м., які вилучено під час проведення огляду місця події ділянки місцевості лісового масиву «Млинківського природоохоронного науково-дослідного відділення Яворівського національного природоохоронного парку», поблизу с.Середній Горб Яворівського району Львівської області. повернути законному володільцю «Яворівському національному природоохоронному парку».

- вилучену металеву пилку з синьою ручкою знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1