Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

10.08.2023 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 строком на 60 днів до 06 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, обравши підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного та його законного представника ( АДРЕСА_1 ).

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що жоден з ризиків, зазначених в клопотанні про застосування запобіжного заходу (переховуватися від слідства та суду, незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) не доведений.

Апелянт твердить про те, що слідчим суддею не враховано, що особа є неповнолітньою, виховується лише батьком, оскільки мати померла в 2015 році, має міцні соціальні зв`язки, а саме - постійне місце проживання, де проживає з батьком та бабусею, відсутність судимостей. Підозрюваний після затримання надав детальні визнавальні показання та всіляко сприяє органу досудового розслідування в проведенні досудового слідства. Вважає обраний до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою невмотивовано суворим та таким, що прямо суперечить ч. 2 ст. 492 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного, захисника, законного представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, думку представника служби у справах дітей, який вказав , що неповнолітній негативно характеризується за місцем навчання, спілкується з значно старшими людьми з негативними характеристиками та піддається їх впливу, вживає алкоголь, не живе вдома, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вимагає ч.2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження та стороною захисту не заперечуються.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки після вчинення правопорушення не викликав швидку та поліцію, намагався приховати сліди злочину, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

При цьому, колегія суддів враховує обставини, тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке є тяжким у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років та обставини його вчинення.

Крім того, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який хоча і є неповнолітнім, характеризується як схильний до залишення місця проживання, є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні за вчинення тяжких злочинів, вживає алкоголь, контактує з особами негативної спрямованості, які є свідками, проживає з бабусею та батьком, які як засвідчують матеріали не мають на нього достатнього впливу, що може гарантувати виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.ст. 194, ст. 492 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких від обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту є ускладненим.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: