Справа № 756/2964/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2662/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - задоволено. Визначено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також визначено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушенння за наступних обставин.

Так, 18.08.2019 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де у той час знаходилась його співмешканка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи за вказаною вище адресою, після спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт у ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Того ж дня в той же час ОСОБА_8 , перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та маючи можливість передбачити наслідки своїх дій, умисно наніс не менше ніж два удари кулаком в область голови ОСОБА_12 , спричинивши їй тілесне ушкодження у виді внутрішньочерепної травми: синець у лобній ділянці справа, крововиливи у м`які тканини голови з їх набряком в лобно - скроневій ділянці справа та в лобно - тім`яно - скроневій ділянці зліва; гостру субдуральну гематомою над лівою півкулею головного мозку, крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середньо черепних ямках зліва; обмежено - дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньомозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку, що є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя у момент заподіяння. Після цього ОСОБА_8 поклав непритомну ОСОБА_12 на ліжко у спальній кімнаті вказаної квартири, та пішов у своїх справах.

Приблизно о 10 год. 15 хв. 19.08.2019 року ОСОБА_12 каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславській, 3, у м. Києві, де 24.08.2019рокуо 07 год. 00 хв. було констатовано смерть потерпілої, яка настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонкою і речовину головного мозку та розвитком його набряку - набухання.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України; призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України в межах санкції статті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок суду є незаконним та підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що дії обвинуваченого безпідставно були кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 121 КК України, а не за ч. 1 ст. 119 КК України. Зауважує, що у вироку суду зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав, але суд з невідомих стороні захисту причин не зазначив, що ОСОБА_8 і під час досудового розслідування, і під час слухання справи у суді визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Вважає, що матеріали кримінального правопорушення мають явні ознаки фальсифікації. Так, зазначає, що 23.08.2019 року внесено відомості до ЄРДР згідно яких 18.08.2019 року приблизно о 19:00 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді внутрішньочерепної травми, що спричинило смерть останньої ІНФОРМАЦІЯ_4 . В дорученні про проведення досудового розслідування було зазначено, «відповідно до вимог ст. 39 та ст. 214 КПК України доручаю провести досудове розслідування кримінального провадження № 0006215 від 23.08.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України (убивство з необережності), а ОСОБА_12 ще жива. Аналогічний текст мітиться в повідомленні про початок досудового розслідування від 23.08.2019 року за підписом слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві. Однак, до ЄРДР відомості було внесено за ч. 2 ст. 121 КК України, а не ч. 1 ст. 119 КК України. Крім того, зазначає, що відомості в порушення вимог ст. 214 КПК України було внесено не протягом 24 годин з моменту отримання повідомлення, про що зазначено в рапорті, зареєстрованому 19.08.2019 року. Також зазначає, що відповідно до протоколу огляду місця події від 19.08.2019 року, під час проведення слідчої дії з 12:58 до 14:05 було вилучено: рушник з нашаруванням бурого кольору; дві скляні склянки; два мобільних телефони марки Нокіа чорного кольору; пляшка з-під пива;14 слідів папілярних узорів. Ніякі недопалки сигарет «Київ червоні» слідчим вилучено не було. Тому вважає, що вони не можуть бути визнані речовими доказами і постанова від 12.02.2020 року являється незаконною. Окрім того, вважає, що має бути визнана недопустимим доказом і судово-цитологічне дослідження ( т. 1 а. с. 175-179) і постанова про визнання речовими доказами від 12.02.2020 р. ( т. 1 а.с. 180). Зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги протокол слідчого експерименту від «????».08.2019 року, який був проведений із ОСОБА_8 , який перебував у статусі свідка. Вважає, що суд не може брати до уваги як доказ даний процесуальний документ, оскільки вподальшому ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного/обвинуваченого. Крім того, зазначає, що у даному протоколі ОСОБА_8 не був повідомлений про право не свідчити проти себе самого. Недопустимими, на думку захисника, є також докази, отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. До того ж зазначає, що у даному кримінальному провадженні будь-яких інших осіб, щодо яких здійснювалось досудове розслідування, крім ОСОБА_8 , не було. Вважає, що слідчий з самого початку знав, що саме ОСОБА_8 буде визнано підозрюваним у даному кримінальному провадженні, натомість слідчий експеримент було проведено з ним, у якості свідка і по ст. 63 Конституції України йому не повідомляли. З цих підстав сторона захисту просила суд визнати протокол слідчого експерименту, за участі ОСОБА_8 недопустимим доказом. Крім того, вважає, що недопустимим доказом є висновок експерта № 022-145-1929-2019 в частині неможливості отримання такої травми яка була у ОСОБА_12 з обставин, викладених за показаннями ОСОБА_8 . Також зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про допит експерта ОСОБА_13 , оскільки у сторони захисту були питання щодо проведення експертизи, а саме невідповідність зовнішніх ушкоджень внутрішньочерепним ушкодженням. Але експерт ОСОБА_13 під будь-яким приводом відмовлялась від участі в судовому засіданні, що викликає сумніви в сторони захисту в достовірності внесених у висновок підсумків. Крім того, експерт не зазначив, чому версія ОСОБА_8 є неспроможною. До того ж, зауважує, що на момент смерті будь-яких тілесних ушкоджень ( руки, ноги, тулуб), в тому числі застарілих у ОСОБА_12 не було зафіксовано, тому можна поставити під сумнів показання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , оскільки вони являються близькими родичами померлої, зацікавлені в засудженні хоч когось за смерть ОСОБА_12 . Таким чином захисник вважає, що суд під час винесення вироку невірно оцінив наявні в матеріалах письмові докази і зробив хибні висновки щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З таким висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2019 ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння спричинив тілесні ушкодження його матері ОСОБА_12 , які призвели до її смерті. Далі потерпілий суду пояснив, що раніше ОСОБА_8 також наносив тілесні ушкодження його матері ОСОБА_12 . В серпні 2019 року, коли звернулись до лікарні, то не могли знайти матір тому, що ОСОБА_8 лікарям швидкої медичної допомоги назвав ОСОБА_12 своїм прізвищем - ОСОБА_15 . Також потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_8 зателефонував до них та повідомив, що вчинив такі дії по відношенню ОСОБА_12 , які призвели до її госпіталізації. ОСОБА_8 ніяким чином не допомагав їм після смерті ОСОБА_12 , нічого не відшкодовував, участі в організації поховання не приймав. Крім того, потерпілий в судовому засіданні зауважив, що на його думку можливо ОСОБА_8 не хотів щоб настили наслідки у виді смерті його матері ОСОБА_16 , але в той день ОСОБА_8 був в стані алкогольного сп`яніння і був дуже злий. Далі потерпілий суду пояснив, що мати приходила до них додому та жалілась на поведінку ОСОБА_8 , при цьому він бачив на ОСОБА_12 сліди від спричинених тілесних ушкоджень. Реагуючи на скарги матері він мав розмови з ОСОБА_8 , попереджав, щоб той припинив побиття ОСОБА_12 . Потерпілий ОСОБА_10 суду також пояснив, що ОСОБА_12 проживала разом із ОСОБА_8 протягом року, за цей час між ними на грунті вживання спиртних напоїв виникали сварки, конфлікти. Потерпілий в судовому засіданні зауважив, що зі слів сусідів, які бачили ОСОБА_8 18.08.2019 року йому відомо, що останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно. Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що про подію яка сталася 18.08.2019 вони дізналися від працівників поліції, які зателефонували до ОСОБА_17 і повідомили, що ОСОБА_12 перебуває в лікарні в тяжкому стані. Особисто він не був безпосереднім свідком події. Потерпілий суту також пояснив, що він та інші члени родини не повідомляли працівникам поліції про те, що ОСОБА_8 до події, яка мала місце 18.08.2019 року спричиняв його матері ОСОБА_12 тілесні ушкодження, оскільки ставились з повагою до її почуттів, в зв`язку з чим вона покривала ОСОБА_8 . Далі потерпілий пояснив, що ОСОБА_12 вживала алкогольні напої разом із ОСОБА_8 , сама не вживала. З матір`ю бачився за тиждень до події, були всі разом на дачі, він, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . На дачі ніяких конфліктів не було, просто матір жалілася на ОСОБА_8 , але всі думали, що звичайні сімейні сварки. Мобільний телефон ОСОБА_12 , паспорт на її ім`я та всі інші речі лишалися у ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні також пояснив, що з телефонний розмов з матір`ю дізнавався про факти її побиття ОСОБА_8 , а коли приходив до ОСОБА_8 розібратися постійно перебував у стані алкогольного сп`яніння, і стверджував, що ОСОБА_12 не бив. Потерпілий вказав, що 18.08.2019 року був четвертим випадком коли ОСОБА_8 заподіяв тілесні ушкодження його матері ОСОБА_12 . Крім того, потерпілий в судовому засіданні підтримав поданий цивільний позов, просив його задовольнити, вказуючи, що розмір моральної шкоди обґрунтовується тим, що, внаслідок дій ОСОБА_8 загинула його мати ОСОБА_12 , в зв`язку з чим він переживає сильні душевні хвилювання, а також гроші потрібні для того щоб поставити пам`ятник, облагородити місце на кладовищі;

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_12 проживала разом із ОСОБА_8 протягом року. Вона часто приходила до ОСОБА_8 і ОСОБА_12 в гості, були випадки, коли останні перебували в стані алкогольного сп`яніння, але частіше були тверезими. Донька жалілася на ОСОБА_8 , показувала синці, які лишив ОСОБА_8 , коли запитувала у ОСОБА_8 чому він ображає її доньку, то останній казав, що більше так не буде. 19.08.2019 до неї зателефонувала старша донька ОСОБА_18 та повідомила, що ОСОБА_12 перебуває в лікарні в реанімаційному відділенні в тяжкому стані. Коли приїхала до лікарні, то спочатку не могла знайти доньку, оскільки коли її забрала швидка, ОСОБА_8 записав її на своє прізвище. До доньки її не впустили. ІНФОРМАЦІЯ_4 їм повідомили, що ОСОБА_12 померла. Потім вони поїхали до моргу. 27.08.2019 забрали та поховали. Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримала поданий цивільний позов, з підстав викладених у заяві, крім того, пояснила, що розмір моральної шкоди обґрунтовується тим, що, внаслідок дій ОСОБА_8 загинула її донька ОСОБА_12 , в зв`язку з чим вона переживає сильні душевні хвилювання, а також гроші потрібні для того щоб поставити пам`ятник, облагородити місце на кладовищі, а власних коштів у неї не має. Крім того, потерпіла в судовому засіданні пояснила, що про подію повідомили працівники поліції ОСОБА_20 . Лікарі повідомляли, що аби швидку викликали раніше то її донька ОСОБА_12 була б жива. В квартирі де проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_12 завжди було чисто, її донька любила чистоту і постійно підтримувала чистоту в домі. ОСОБА_8 відносився особисто до неї добре, називав мамою. Пару разів було, що коли вона приходила до доньки та ОСОБА_8 то останній випивав із своїми друзями, при цьому поводив себе нормально. Із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в квартирі також проживали квартиранти два хлопці, які зазвичай були дома. Далі потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що донька розповідала про те, що ОСОБА_8 її б`є. Потерпіла в судовому засіданні уточнила, що бачила синці під очима ОСОБА_12 , також остання казала, що ОСОБА_8 поламав їй ребра. Спочатку донька була задоволена ОСОБА_8 , а останнім часом казала, що не хоче жити з ним. Перед смертю доньки ОСОБА_12 вона не бачила її 2 місяці оскільки перебувала в росії, і як вони жили не знає. Про те, що ОСОБА_8 б`є її доньку, вони нікому не повідомляли. Номер телефону ОСОБА_8 був у неї. У ОСОБА_8 була можливість подзвонити до родичів ОСОБА_12 та повідомити, що сталося, оскільки у нього були номера телефонів. ОСОБА_8 телефонував на другий чи третій день ОСОБА_21 та казав, що він кається у тому що сталося, що він не хотів цього, плакав, казав що любив ОСОБА_12 , казав що це все сталося по причині перебування в стані алкогольного сп`яніння. В квартирі де проживали ОСОБА_8 з донькою три кімнаті, в одній проживала квартиранти;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що 07.08.2019 до неї додому приїздила її рідна сестра ОСОБА_12 , яка була в окулярах, оскільки під очима останньої були синці. Далі свідок в судовому засіданні пояснила, що то був не перший раз коли ОСОБА_12 побив ОСОБА_8 , тому вона запропонувала сестрі жити у себе, але ОСОБА_12 відмовилась. Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що їздили всі разом на дачу, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , та вона. На дачі ОСОБА_15 з її сестрою ОСОБА_12 сварилися, у сестри була істерика. Крім того, свідок пояснила, що до ОСОБА_8 додому постійно приходили друзі, збиралося «кодло», ОСОБА_12 це не подобалося, вона їх виганяла, за що ОСОБА_8 бив останню. 18.08.2019 коли сталася подія до неї телефонувала ОСОБА_12 казала, що її ОСОБА_8 виганяє, викидає речі в коридор у них відбувається сварка. Сестра повідомляла, що ОСОБА_8 здає її речі до ломбарду. Тедефонувала до сина ОСОБА_12 - ОСОБА_10 та пропонувала поїхали забрати його матір разом з речами від ОСОБА_8 , однак не поїхали, ОСОБА_12 мала поїхати сама на трамваї, але не приїхала і коли вона зателефонувала сестрі ОСОБА_12 на телефон, то остання вже не відповіла, проте телефон взяв ОСОБА_8 і повідомив, що вже все нормально, також повідомив, що у ОСОБА_12 блювота. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначила, що на її думку на той час сестра вже отримала чимось по голові і через те блювала. Далі свідок пояснила, що на скільки вона розуміє, її сестра пролежала всю ніч, а швидку викликали аж на наступний день. Лікарі їм повідомляли, що якби швидку викликали відразу, то ОСОБА_12 залишилася жива. Наступного дня 19.08.2019, приблизно об 11:00 год. поліція повідомила, що ОСОБА_12 перебуває в комі. Коли приїхала до лікарні то їй повідомили, що шансів на те, що ОСОБА_12 буде жити мало, через те, що пізно викликали швидку. Крім того, ОСОБА_14 суду пояснила, що коли вона приїздила до ОСОБА_8 та ОСОБА_12 додому, то зазвичай там були п`янки гулянки, разом з тим, сестра казала, що ОСОБА_8 хороший коли тверезий. Також свідок пояснила, що 19.08.2019 телефонувала до ОСОБА_8 і запитувала, що сталося, при цьому він казав, що не хотів таких наслідків, казав, що між ними був скандал, він відштовхнув ОСОБА_12 , а саме сестра налізла на нього, він її вдарив, остання впала і вдарилася головою. На її запитання чому не визвав швидку, повідомив, що злякався. Коли сталася подія з ними в квартирі були ще двоє квартирантів, які зробили вид що нічого не бачили та не чули. Далі свідок пояснила, що зі слів своєї матері ОСОБА_22 у присутності останньої ОСОБА_8 також бив ОСОБА_12 . ОСОБА_8 неодноразово застосовував насильство до ОСОБА_12 всі документи заповнював слідчий з її слів та нею були підписані. До моменту події сестра проживала із ОСОБА_8 протягом року, а до цього проживала в однокімнатній квартирі її доньки. До спільного проживання із ОСОБА_8 її сестра ОСОБА_12 не часто вживала алкоголь, а коли почала жити із ОСОБА_8 то почала зловживати алкогольними напоями. 18.08.2019 розмовляла по телефону і з сестрою ОСОБА_12 , і з ОСОБА_8 коли 19.08.2019 телефонувала на телефон сестри, то трубку вже взяв слідчий і повідомив про подію. ОСОБА_8 протягом ночі з 18.08.2019 по 19.08.2019 не телефонував і не повідомляв що сталося;

- показаннями, допитаної в якості свідка ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні пояснила, що із ОСОБА_8 та загиблою ОСОБА_12 перебувала у дружніх стосунках. У серпні 2019 року зранку приблизно о 8 - 8:30 год. ОСОБА_8 прийшов до неї в гості за адресою АДРЕСА_3 , де вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_24 . Далі свідок пояснила, що ОСОБА_8 в той день було погано через похмілля, просив купити спиртні напої. Після того, як ОСОБА_24 пішов і купив спирті напої, вони втрьох випили по чарці горілки, потім ОСОБА_8 сказав щоб необхідно всім разом пішти до нього додому де перебувала ОСОБА_12 так як їй також погано і потрібно опохмелити. Далі свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що коли прийшли до квартири ОСОБА_8 то побачили, що ОСОБА_12 лежала в кімнаті на дивані без свідомості. Верхочуб ОСОБА_25 взяв мокрий холодний рушник та прикладав ОСОБА_12 до тіла, оскільки остання «горіла», а вона пішла на кухню і викликала швидку, потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_12 . Крім того, свідок в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_8 не пояснював чому ОСОБА_12 перебуває у такому стані, тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 вона не бачила. Коли ОСОБА_12 , оглядали лікарі швидкої, вона перебувала на кухні. Про конфлікти між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 їй нічого не відомо, і чи були такі конфлікти вона не знає. Свідок ОСОБА_23 також пояснила суду, що за життя ОСОБА_12 вживала спиртні напої, чи отримувала остання будь які тілесні ушкодження внаслідок падіння чи за інших обставин їй не відомо. Із ОСОБА_8 знайома 5 років. Про колишню дружину ОСОБА_8 та дитину останнього їй нічого не відомо. Із ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зустрічалися рідко. Разом вживали спиртні напої, а саме горілку по святам, не дуже часто, могли випити на 4 особи від 1 пляшки ємкістю 0,5 л. до 3 пляшок горілки. Випивали або на вулиці на лавочці або у неї дома. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 та ОСОБА_12 йшли до себе додому. Ніколи не бачила щоб ОСОБА_8 з ОСОБА_12 сварилися, тілесних ушкоджень на ОСОБА_12 ніколи не бачила. В квартирі ОСОБА_8 було чисто, порожніх пляшок не бачила;

- показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_8 та загиблою ОСОБА_12 перебував у дружніх стосунках. У серпні 2019 року зранку приблизно о 8 - 9 год. ОСОБА_8 прийшов до нього в гості за адресою АДРЕСА_3 , де він проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_23 . Далі свідок пояснив, що ОСОБА_8 того ранку було погано через похмілля. Вони разом із ОСОБА_8 вийшли на двір, купили дві пляшки горілки, випили. Після цього ОСОБА_8 його та ОСОБА_23 попросив піти до нього додому, пояснюючи тим що ОСОБА_12 також погано. Коли вони прийшли до ОСОБА_8 додому, побачили, що в кімнаті на ліжку лежала без свідомості ОСОБА_12 , яка вся «горіла». Коли чекали швидку, брали холодні рушники і прикладали до тіла ОСОБА_12 . Крім того, свідок суду пояснив, що коли приїхала швидка він допоміг винести ОСОБА_12 до швидкої. Також свідок в судовому засіданні зазначив, що йому не відомо чому ОСОБА_12 перебувала у непритомному стані, тілесних ушкоджень на останній він не бачив, слідів крові в квартирі не бачив, все було чисто. Швидку викликала ОСОБА_23 . Також свідок ОСОБА_24 пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_8 раніше був одружений та має дитину, якій надавав допомогу. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були нормальні стосунки. Свідок зазначив, що за життя ОСОБА_12 вживала спиртні напої. Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він працює на ринку в суботу та неділю. Чи працював ОСОБА_8 він не пам`ятає. Коли прийшов до нього ОСОБА_8 , то вони в чотирьох з ОСОБА_8 . ОСОБА_23 та ОСОБА_26 пішли за горілкою поруч з його домом. Коли бачив ОСОБА_12 на вулиці завжди з нею вітався, були в дружніх відносинах, навіть коли вона була в стані алкогольного сп`яніння. Зустрічав часто ОСОБА_12 на вулиці на лавочці. На ОСОБА_12 раніше бачив тілесні ушкодження на обличчі. Крім того, свідок пояснив, що того ранку в серпні 2019 року коли прийшли до квартири ОСОБА_8 де перебувала ОСОБА_12 , він не бачив у квартирі порожніх пляшок. ОСОБА_8 прийшов до них у стані похмілля. Свідок вказав, що раз на місяць могло бути, щоб ОСОБА_8 приходив до нього та просив придбати алкогольні напої;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 19.08.2019 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно якого в присутності понятих, за участю ОСОБА_8 об`єктом огляду була квартира АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: рушник з нашаруванням бурого кольору, дві скляні склянки, два мобільні телефони марки «Нокіа» чорного кольору, пляшку з під пива, 14 слідів папілярних узорів. (том №1 а.с.112-132, а.с. 116-132);

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 24.08.2019 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно якого в приміщенні моргу Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги по вул. Братиславській, 3, у м. Києві в присутності понятих було оглянуто труп гр. ОСОБА_12 , під час огляду якої виявлено тілесні ушкодження, зокрема, на правій руці у 10 см вище від ліктьового суглобу виявлено синець розміром 10х20 см. На голові трупа знаходиться марлева пов`язка білого кольору з лівої сторони в області шиї у 5 см нижче вушної раковини було виявлено посиніння та гематому. На спині у трупа було виявлено трупні плями (том №1 а.с.133-134, а.с 135-137 );

- даними, які містяться у висновку експертного дослідження №021-1929-2019 від 17.10.2019, згідно яких експерт дійшов наступних підсумків.

Так, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , враховуючі дані медичної карти стаціонарного хворого на її ім`я, виявлено:

А) внутрішньочерепну травму: синець в лобній ділянці справа; крововиливи в м`які тканини голови з їх набряком в лобно-скроневій ділянці справа (забій м`яких тканини з формуванням гематоми в лобній ділянці справа - згідно даних СКТ) та в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва (забій м`яких тканин з формуванням гематоми в тім`яній ділянці зліва - згідно даних СКТ); гостра субдуральна гематома (об`ємом до 150 см3) над лівою півкулею головного мозку (19.08.2019 - проведення операції - резекційної декомпресійної трепанації черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з приводу видалення гострої субдуральної гематоми); крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва, на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середній черепних ямках зліва (загальним об`ємом близько 10 мл); обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньо мозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку.

Б) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах, кістках черепу та твердій мозковій оболонці - на лівій половині голови; сліди медичних маніпуляцій на лівій бічній поверхні шиї та в лівій піключичній ділянці.

Смерть ОСОБА_12 , 1973 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки і речовину головного мозку та розвитком його набряку-набухання, на що вказує: вищеописане в п. А), її неврологічний статус при надходженні в стаціонар, дані інструментального дослідження, а також наступний клінічний перебіг при находженні її в стаціонарі.

Ушкодження, описані в п. А), комплекс яких сформував внутрішньочерепну травму, виник від дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_12 , 1973 р.н. мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, які сформували вищевказану внутрішньочерепну травму, вважаю, що вона не могла виникнути внаслідок падіння тіла на площину з вертикального чи близького до нього положення (том №1 а.с. 138-142);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №082-770-2019 від 30.09.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив, що при визначенні групової належності в крові трупа ОСОБА_12 , 1973 р.н. виявлений антиген В (том №1 а.с. 143-143 зворот);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №061-1565-2019 від 20.09.2019 згідно яких при проведенні судово-медичної гістологічної експертизи встановлено: вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в півкулі не маркірованого головного мозку та лівій скроневій частці з періфокальною клітинною реакцією, вогнищевими крововиливами на ділянках деструкції поверхневих шарів підлеглої кори мозку. Набряк-набухання головного мозку з вторинними крововиливами в білій речовині мозку. Респіраторний дістрес-синдром з вогнищевою серозно-гнійною пневмонією. Некротичний нефроз з шунтуванням кровотоку в нирці. Геморагічний панкреонекроз. Зональний жировий гепатоз. Періваскулярний та перімускулярний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарду. Атеросклероз великої коронарної артерії з кальцинозом. Вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах лобної ділянки з вираженою періфокальною клітинною реакцією (том №1 а.с. 144-145);

-даними, які містяться в постанові про уточнення анкетних даних особи від 23.09.2019, згідно якої постановлено вважати вірними анкетні дані потерпілої у кримінальному провадженні №0006215 від 23.08.2019 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , замість ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том №1 а.с. 150);

-даними, які містяться у висновку судово-медичного експерта №022-145-1929-2019 від 18.10.2019, згідно яких експерт дійшов наступних підсумків:

1(2,3,5,6-питання ухвали) При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 , враховуючі дані медичної карти стаціонарного хворого на її ім`я, виявлено:

А) внутрішньочерепну травму: синець в лобній ділянці справа; крововиливи в м`які тканини голови з їх набряком в лобно-скроневій ділянці справа (забій м`яких тканини з формуванням гематоми в лобній ділянці справа - згідно даних СКТ) та в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва (забій м`яких тканин з формуванням гематоми в тім`яній ділянці зліва - згідно даних СКТ); гостра субдуральна гематома (об`ємом до 150 см3) над лівою півкулею головного мозку (19.08.2019 - проведення операції - резекційної декомпресійної трепанації черепа в лівій лобно-скронево-тім`яній ділянці з приводу видалення гострої субдуральної гематоми); крапкові та дрібноплямисті крововиливи по ходу верхнього повздовжнього синуса зліва, на рівні впадання перехідних вен; напластування згортків крові під твердою мозковою оболонкою в передній та середній черепних ямках зліва (загальним об`ємом близько 10 мл); обмежено-дифузний субарахноїдальний крововилив на випуклій поверхні лівих тім`яної та скроневої часток; вогнища забою речовини головного мозку в лівих тім`яній та скроневій частках; вторинні внутрішньо мозкові крововиливи в білій речовині лівих тім`яної та скроневої часток, а також в стовбуровому відділі головного мозку; кров`янистий ліквор в шлуночках мозку.

Б) ознаки оперативного втручання на м`яких тканинах, кістках черепу та твердій мозковій оболонці - на лівій половині голови; сліди медичних маніпуляцій на лівій бічній поверхні шиї та в лівій піключичній ділянці;

В) набряк-набухання головного мозку; респіраторний дістрес-синдром, некротичний нефроз з шунтуванням кровоточу в нирці - ознаки шоку.

Ушкодження, описані в п. А), комплекс яких сформував внутрішньочерепну травму, виник від двократної травмуючої дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження, враховуючи дані судово-гістологічного дослідження (ступінь прояву клітинної реакції) виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_12 , 1973 р.н. мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

2(7). Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, які сформували вищевказану

внутрішньочерепну травму, вважаю, що вона не могла виникнути внаслідок падіння тіла на площину з вертикального чи близького до нього положення («внаслідок падіння з висоти власного росту на площину»).

3 (1). Смерть ОСОБА_12 , 1973 р.н., настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки і речовину головного мозку та розвитком його набряку-набухання, на що вказує: вищеописане в п. А), її неврологічний статус при надходженні в стаціонар, дані інструментального дослідження, а також наступний клінічний перебіг при находженні її в стаціонарі.

4(4). Згідно аналізу № 3516 токсикологічної лабораторії КМКЛ ШМД від 22.08.2019 року в крові ОСОБА_27 етилового спирту не виявлено. В наданій медичній карті стаціонарного хворого даних за наявність в організмі наркотичних, психотропних та лікарських препаратів не виявлено.

5(8). Вищевказана внутрішньочерепна травма не могла виникнути при обставинах, які зазначає свідок ОСОБА_8 , під час слідчого експеременту (том №1 а.с. 155-160);

-даними, які містяться у висновку експертного дослідження №081-316-2019 від 06.12.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив наступне:

При визначенні групової належності в крові трупа потерпілої гр. ОСОБА_12 , 1973 р.н. виявлений антиген В.

На наданому на експертизу рушнику (об.№№2,4), вилученому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості її походження від потерпілої гр. ОСОБА_12 .

В об.№№1,3 на рушнику, наданому на дослідження, кров методом тонкошарової хроматографії не виявлена (том №1 а.с. 164-167);

- постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 16.12.2019, згідно даних якої рушник зі слідами крові, що був вилучений під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом (том №1, а.с. 169);

-постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 01.09.2019, згідно даних якої мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 н.т. НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_12 , та мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 н.т. НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_8 , які були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 171);

- даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №091-317-2019 від 07.02.2020 з додатками згідно підсумків якого при проведенні судово-медичної цитологічної експертизи встановлено:

1.Згідно «Висновку експерта» № 081-316-2019 від 06.12.2019 року експертизи предметів дослідження, проведеної у відділенні судово-медичної імунології судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в крові трупа потерпілої ОСОБА_12 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Категорію видільництва ОСОБА_12 не встановлювали через відсутність зразка жовчі. Кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. ОСОБА_8 відноситься до категорії видільників.

2.При судово-цитологічному дослідженні 2-х недопалків сигарет «Київ червоні» (об. 1,2) кров не знайдена. Виявлена слина особи чоловічої генетичної статі, при визначенні групової належності якої в об.І виявлений антиген А (в т.ч. реакцією кількісної абсорбції), а в об.2 - антиген ізосерологічної системи АВО, що/виключає походження слини від потерпілої ОСОБА_12 . Слина в об1 могла, утворитись від чоловіка-видільника антигену А по системі АВО, в тому числі від ОСОБА_8 . Походження слини в об.2 від ОСОБА_8 виключається, а можливе від чоловіка, якому властивий антиген В по системі АВО, незалежно від категорії видільництва (том №1 а.с. 175-179);

- постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 12.02.2020, згідно даних якої два сигаретні недопалки, що були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 180);

-даними, які містяться у протоколі огляду предмету від 18.02.2020, а саме лазерного компакт диску «Verbatim CD-R 700 mb 52-X 80 min» сірого кольору, наданого представником ПрАТ «ВФ Україна» 18.02.2020, який містить конфіденційну інформацію абонентів мобільного зв`язку за номерами НОМЕР_5 ; НОМЕР_2 , щодо здійснення вихідних телефонних дзвінків користувачем мобільного зв`язку за номером НОМЕР_5 (судом встановлено, що вказаний номер належав ОСОБА_8 ) в період часу 16 год. 16 хв. 18.08.2019 по 10 год. 03 хв. 19.08.2019, а також щодо здійснення вихідних телефонних дзвінків користувачем мобільного зв`язку за номером НОМЕР_2 (судом встановлено, що вказаний номер належав ОСОБА_12 ) в період часу 15 год. 10 хв. 18.08.2019 по 12 год. 39 хв. 19.08.2019 (том №1 а.с.186-188);

-постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 18.02.2020, згідно даних якої інформаційний носій - лазерний компакт диск «Verbatim CD-R 700 mb 52-X 80 min» сірого кольору який містить конфіденційну інформацію абонентів мобільного зв`язку за номерами НОМЕР_5 ; НОМЕР_2 визнано речовим доказом (том №1, а.с. 189-190);

- даними, які містяться у висновку судово-дактилоскопічної експертизи №17-1/2148 від 26.02.2020 з додатками згідно підсумків якої при проведенні судово-дактилоскопічної експертизи встановлено, що сліди пальців рук з розмірами по осях 13х36мм, 12х17мм, 14х18мм, вилучені у ході огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 залишені ОСОБА_8 . Решта папілярних узорів рук (руки) непридатні для ідентифікації осіб (особи) (том №1 а.с. 193-209);

-постановою про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 27.02.2020, згідно даних якої 14 слідів папілярних узорів (спец. пакет №0015080), скляна пляшка, об`ємом 0.5 л (спец. пакет №0015081), які були вилучені під час огляду місця події 19.08.2019, за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами (том №1, а.с. 210-212);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , який у присутності понятих, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 вказав, що близько 19.00 год. 18.08.2019 перебував разом з ОСОБА_12 в квартирі АДРЕСА_2 де підчас словесного конфлікту з ОСОБА_12 він сильно відмахнувшись рукою зачепив останню, в результаті чого ОСОБА_12 впала на підлогу при цьому сильно вдарившись головою. Та даними, які містяться у додатку до даної процесуальної дії, а саме DVD диску на якому зафіксовано слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 , який був предметом відтворення та дослідження в судовому засіданні (том №1 а.с. 213-217).

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було надано не вірну оцінку доказам по справі, колегія суддів вважає безпідставними.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Вирішуючи питання про перекваліфікацію дій обвинуваченого, як про це просить захисник у своїй апеляційній скарзі, слід зазначити наступне.

Апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду погоджується з оцінкою доказів у провадженні та вважає, що їхня сукупність свідчить про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, яку складають діяння, суспільно небезпечні наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження і похідний наслідок у виді смерті потерпілої, а також причинний зв`язок між діянням і такими наслідками, на думку колегії суддів, підтверджено сукупністю досліджених судом належно оцінених доказів.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до злочинів із похідними наслідками, де тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у необхідному причинному зв`язку із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Особливістю необхідного причинного зв`язку в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, є його розвиток від суспільно небезпечного діяння до наслідку у виді тяжкого тілесного ушкодження (проміжного) і далі до наслідку у виді смерті потерпілого (похідного). Як і будь-який необхідний причинний зв`язок, він відображає закономірності розвитку негативних (відносно охоронюваних відносин) властивостей діяння, яке містить реальну можливість настання інкримінованих наслідків.

Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 121 КК України, необхідно виходити з того, що ознаками його суб`єктивної сторони є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, який може бути як прямим, так і евентуальним. Питання про умисел винного або відсутність такого умислу необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку засудженого та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Отже, діяння, інкриміноване ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, з урахуванням його характеру та об`єктивно-предметних умов його вчинення, не тільки містить реальну загрозу, а і спричинило суспільно небезпечні наслідки, які не є результатом випадкового перетинання причинно-наслідкових ланцюжків із діяннями інших осіб чи випадковими обставинами.

Доказування суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, досить часто ґрунтується не на одному чи кількох прямих доказах, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, за якими встановлено характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку його вчинення тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, як умисел щодо заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та необережність щодо настання смерті потерпілого.

Попри те, що психічне ставлення до заподіяної смерті виявляється у формі необережності, інкримінований за ч. 2 ст. 121 КК України злочин у цілому вважається вчиненим умисно.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованими висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв із невизначеним (альтернативним) умислом, отже кваліфікація його дій має бути здійснена з огляду на ті наслідки, які фактично були умисно заподіяні потерпілій.

Підстав вважати заподіяння смерті випадковим наслідком, коли особа не передбачала, не повинна була і за обставинами справи не могла їх передбачити, за змістом оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги не вбачається.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_12 18.08.2019 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 спільно вживали спиртні напої, на ґрунті чого між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження. Вказані обставини ОСОБА_8 фактично не оспорював ні під час проведення досудового розслідування, а саме в ході проведення слідчого експерименту за його участю, ні в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Так, відповідно до даних висновку судово-медичного експерта №022-145-1929-2019 від 18.10.2019 комплекс ушкоджень які сформували внутрішньочерепну травму, виник від двократної травмуючої дії тупих предметів внаслідок концентрованих ударів в ділянку голови та її ротації. Ці ушкодження, враховуючи дані судово-гістологічного дослідження виникли за кілька (біля 5-6) діб до настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між виявленою внутрішньочерепною травмою та настанням смерті ОСОБА_12 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Крім того, у висновку експерта зазначено, що вищевказана внутрішньочерепна травма не могла виникнути при обставинах, які зазначає ОСОБА_8 , під час слідчого експерименту, а також експерт виключає можливість отримання наведених тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілої з висоти власного росту на площину.

Крім того, відповідно до висновку експерта№081-316-2019 від 06.12.2019, згідно яких лікар судово-медичний експерт-імунолог встановив, що на рушнику, вилученому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, що не виключає можливості її походження від потерпілої ОСОБА_12 . Вказані обставини підтверджуються показаннями самих свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , які пояснили, що до приїзду швидкої медичної допомоги намагались привести потерпілу ОСОБА_12 до тями, прикладаючи до неї мокрий рушник, що не спростовував в судовому засіданні в суді першої інстанції і сам ОСОБА_8 . В цій частині показання свідків узгоджуються з наведеними висновками експертиз, а також з іншими доказами у справі, зокрема, протоколом огляду місця події від 19.08.2019 року, та даними фото-таблиць до протоколу згідно даних якого в присутності понятих, за участю ОСОБА_8 підчас огляду квартири АДРЕСА_2 , між іншим було виявлено та вилучено рушник з нашаруванням бурого кольору. Крім того підтверджується протоколом огляду місця події, а саме огляду потерпілої ОСОБА_12 в приміщенні моргу, де були виявлені синці на тілі останньої.

Всупереч доводам апеляційної скарги, вказані висновки експертів, протокол огляду місця події від 19.08.2019 року, фото-таблиця до протоколу, протокол огляду місця події, а саме огляду потерпілої ОСОБА_12 в приміщенні моргу від 24.08.2019 року, є належними та допустимими доказами, з огляду на наступне.

За статями 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Всупереч доводам захисника, протоколи огляду місця події від 19.08.2019 року та 24.08.2019 року проведені та оформлені у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, з додержанням ст. 237 КПК України. Учасниками, які брали участь у проведені огляду жодних доповнень до протоколів не вносилось, протоколи підписані без будь-яких зауважень, отже, отримані під час вказаних слідчих дій фактичні дані є допустимими доказами в даному кримінальному провадженні.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання наведених доказів недопустими та застосування доктрини «плодів отруєного дерева» для визнання інших доказів, які є похідними від них також недопустими доказами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 102 КПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: 1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза; 2) місце і час проведення експертизи; 3) хто був присутній при проведенні експертизи; 4) перелік питань, що були поставлені експертові; 5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом; 6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка; 7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Як вбачається зі змісту висновку судово-медичного експерта № 022-145-1929-2019 від 18.10.2019 та висновку експерта №081-316-2019 від 06.12.2019, вказаних вимог законодавства експертами дотримано, зокрема, в них зазначено коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, місце і час проведення експертизи. Зазначені експертизи були проведені на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року та постанови слідчого, який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні. Експерти були попереджені про відповідальність за відмову або видачу явно неправдивого висновку за ст. ст. 384, 385 КК України. У ході досліджень було надано відповіді на поставлені на вирішення експертизи питання. Отже, експертні дослідження проведені із дотриманням процесуального порядку їх призначення та проведення, а також враховуючи, що експертизи проводилась у відповідних профільних закладах, такі висновки експертів не викликають сумнівів у їх об`єктивності та правдивості.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції вищевказані обставини підтвердив і сам обвинувачений, вказуючи зокрема, що 18.08.2019 року вживали спиртні напої з ОСОБА_12 вдвох, пояснюючи, що після конфлікту, вклав останню на ліжко, та до ранку 19.08.2019 року, зокрема, до приїзду бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_12 залишалась на тому ж ліжку. Вказані обставини в судовому засіданні в суді першої інстанції також підтвердили свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , які зазначили під час надання показань, що по приходу до квартири ОСОБА_8 19.08.2019 року застали потерпілу ОСОБА_12 у непритомному стані на ліжку, тому і викликали швидку.

Колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції про те, невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діяння слід розцінювати, як спосіб свого захисту з метою уникнути покарання.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, знайшло своє підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та призначено покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя