09.08.2023
Справа № 642/1658/22
Провадження № 1-кп/642/10/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000672 від 29.07.2022 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт по вказаному вище кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту накладеного Ленінським районним судом м. Полтави на транспортний засіб марки «КІА», модель «CEED»,2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,виданого ТСЦ 1247 TSC 1247, дата реєстрації 08 квітня 2017 року.

Клопотання мотивовано тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2022 року було проведено обшук зазначеного транспортного засобу та накладений арешт.

Станом на дату звернення із даним клопотанням досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000672 від 29.07.2022 завершено.

Вказаний транспортний засіб є практично єдиним джерелом його доходу і доходу його сім`ї.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважав його не обґрунтованим.

Заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинувачений проти заявленого клопотання не заперечували.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання, зважаючи на наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2022 року накладено арешт на транспортний засіб марки «КІА», модель «CEED»,2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,виданого ТСЦ 1247 TSC 1247, дата реєстрації 08 квітня 2017 року, та перебувало у користуванні обвинуваченого ОСОБА_6 .

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, у випадках, визначених ч.1 ст. 174 КПК України, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Втім, ч. 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Арешт майна застосовується з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, суд повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Вказане провадження здійснюється за ч.1 ст. 263 КК України і не встановлено, як і не доведено, яке відношення має вилучений транспортний засіб до розслідування зазначеного вище кримінального правопорушення, який не є прямим знаряддям вчинення даного правопорушення та не підлягає жодній з конфіскації.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Прокурором не доведені обставини стосовно можливого настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні у разі скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки не доведено що вищезазначене майно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у справі не призначена жодна експертиза транспорту, а накладення арешту на транспортний засіб може перешкодити праву володіння ним власника.

Згідно пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

До того ж судом встановлено, що мета, з якою було накладено арешт, досягнута, всіх необхідні слідчі дії проведено, а тому потреба у подальшому застосуванні арешту майна відпала.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальша потреба у застосуванні арешту майна відпала, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169,174 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 у справі № 553/3927/22 на транспортний засіб марки «КІА», модель «CEED», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, що належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ,виданого ТСЦ 1247 TSC 1247, дата реєстрації 08 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1