ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6810/23 Номер провадження 11-сс/814/959/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2023 року за №0000357, задоволено клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 жовтня 2023 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 671 680 гривень, і в разі її внесення покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.182, 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застава у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим визначив її в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційних скаргах підозрюваний ОСОБА_8 і його захисник ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року в частині визначеного розміру застави та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги мотивують тим, що слідчий суддя: не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених ризиків; безпідставно визначив підозрюваному заставу, яка за своїм розміром виходить за межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, та є непомірною для ОСОБА_8 , не надавши оцінки даним щодо майнового і сімейного стану останнього; не в повному обсязі дослідив докази пред`явленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора проти апеляційних скарг, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2023 року за №0000357 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше квітня 2023 року ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вступили в злочинну змову, спрямовану на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України під час воєнного стану поза визначеними пунктами пропуску за грошову винагороду, розподіливши між собою ролі.

28 червня 2023 року в умовах воєнного стану ОСОБА_8 і ОСОБА_13 довели до ОСОБА_14 план дій, а саме те, що вони направлять його до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після по приїзду до Закарпатської області ОСОБА_14 зустріне таксист, який відвезе останнього до невстановленої досудовим розслідуванням особи з числа місцевих осіб та у визначений час підвезе його до державного кордону України, а також проведе до місця, де він повинен буде його перетнути. При цьому, ОСОБА_8 повідомив, що грошову винагороду за організацію перетину державного кордону України в сумі 2 000 доларів США ОСОБА_14 має передати в м. Полтава ОСОБА_13 , а іншу частину грошової винагороди за перетин державного кордону України 2 500 доларів США, повинен передати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на місці при безпосередньому перетині державного кордону України на території Закарпатської області.

03 серпня 2023 року ОСОБА_14 передав грошові кошти в сумі 2 000 доларів США ОСОБА_8 і за вказівкою останнього вирушив у с. Синяк Мукачівського р-ну Закарпатської обл., де 04 серпня 2023 заселився в будинок на території ДП «Санаторій «Синяк» у вказаному вище населеному пункті.

Під час перебування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в названому вище санаторії ОСОБА_11 і ОСОБА_12 відповідно до попередньої домовленості 06 серпня 2023 року отримали грошову винагороду в сумі 2 500 доларів США від ОСОБА_14 за незаконне переправлення останнього через державний кордон України.

07 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів (а.п.42-44).

08 серпня 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням підозрюваному застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-81).

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим від 7 до 9 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними протоколів: допитів свідків ОСОБА_14 від 16 травня й 05 липня 2023 року, ОСОБА_15 від 08 червня 2023 року, ОСОБА_16 від 06 серпня 2023 року (а.п.13-14, 17-18, 20-21, 32-33), пред`явлень осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 16 травня та 05 липня 2023 року з додатками (а.п.15-16, 22-23); огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 03 і 04 серпня 2023 року з додатками (а.п.70-80); обшуків автомобілів та будинку від 06 серпня 2023 року; огляду мобільних телефонів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 07 серпня 2023 року (а.п.61-67); затримання ОСОБА_8 від 07 серпня 2023 року (а.п.34-35), й іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що слідчим суддею було досліджено та надано в ухвалі належну оцінку долученим до клопотання доказам, які підтверджують обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, а тому доводи захисника в цій частині про скасування оскаржуваної ухвали позбавлені підстав (а.п.91-96).

При цьому, необхідність обрання запобіжного заходу підозрюваному в апеляційній скарзі не оспорюється.

Між тим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому тяжкого злочину в умовах воєнного стану, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За практикою Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в певному розмірі за своєю ефективністю забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, повинен бути еквівалентним рівню виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на всі обставин провадження дійшов висновку про те, що застава у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого злочину з корисливих мотивів, пов`язаного з порушенням за попередньою змовою групою осіб (з детальним розподілом ролей між співучасниками) встановленого законом порядку перетинання державного кордону України в умовах воєнного стану (за надскладного для суспільства часу, тяжких обставин та умов, у яких опинилося суспільство, коли люди згуртувались, використовуючи, в тому числі власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу й виживання), активної організаторської та керівної ролі в названому вище злочині, виходячи з обставин пред`явленої підозри, даних про особу підозрюваного, який хоча в силу ст.89 КК України, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі (а.п.86-87), не має міцних соціальних зв`язків, що могли би гарантували його належну процесуальну поведінку в сукупності з іншими обставинами провадження, ряду існуючих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, здатен забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та в порядку абз.5 ч.5 ст.182 КПК України правомірно виходить за межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Тому зазначені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4