Справа № 692/672/23
Провадження № 1-кп/692/66/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року смт Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглядаючи у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000634 відносно:

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Драбівським районним судом розглядається кримінальне провадження № 0000634 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Судове засідання по справі призначено на 19.07.2023р. о 11:30 год.

До початку судового засідання прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням вх. №ЕП-579/23-Вх від 18.07.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , де просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, заборонивши останньому залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год. до 06:00 год. та покласти на ОСОБА_5 такі передбачені обов`язки: 1) прибувати до слідчого Золотоніського районного відділу поліції ГУПП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою; 2) в період часу доби з 23 години 00 хвилин до 06 голини 00 хвилин перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 3)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

У клопотанні зазначив, що 15.05.2023 ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин строком до 13.07.2023 і у строки, визначені ухвалою слідчого судді, вирішити питання щодо продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому не представилося можливим. Вказав на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч, 1 ст. 177 КПК України, та зазначив, що ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років за яке законодавством передбачена реальна міра покарання у зв`язку з відсутністю підстав застосування ст.75 КК України, тому з метою уникнути справедливого покарання обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків обґрунтував тим, що обвинувачений проживає у одному населеному пункті з неповнолітньою потерпілою і свідками та матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на неповнолітню потерпілу та свідків шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності; ризик продовжити свою злочинну діяльність обґрунтував тим, що ОСОБА_5 згідно наданих ним показів сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку результатів медичного огляду на стан алкогольного . сп`яніння перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації 1,2% проміле через 2,5 години з моменту вчинення ним ДТП. Тому зважаючи на характеристику підозрюваного за місцем проживання та покази свідків може продовжити свою злочинну діяльність та надалі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням вх. №ЕП-578/23-Вх від 18.07.2023р. про обмеження у користуванні спеціальним правом та тимчасове вилучення документів, де просив тимчасово обмежити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобами строком на 60 днів та посвідчення водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , залишити на зберіганні у територіальному сервісному центрі МВС 7145 в м. Золотоноша. Вказав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпекидорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Керування ним транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння підтверджено матеріалами справи. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 має право керувати транспортним засобом згідно посвідчення водія серії НОМЕР_1 , і маючи право керувати транспортним засобом може продовжувати здійснювати кримінальні правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому у зв`язку з цим можуть настати інші наслідки.Тому з метою запобігання вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в сфері безпеки руху та експлуатації транспорту слід вирішити питання про тимчасове обмеження обвинуваченого у користуванні спеціальним правом на два місяці.

Окрім того до початку засідання по справі до суду за вх. №2684/23-Вх від 19.07.2023р. від законного представника ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 за підписом представника позивача ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 надійшов цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000634 до обвинуваченого ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину.

У судовому засіданні 19.07.2023р. прокурор наполягав на задоволенні клопотань про застосування запобіжних заходів, з наведених у них підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти заявленого клопотань про застосування запобіжних заходів не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, їх представник адвокат ОСОБА_4 проти заявлених клопотань про застосування запобіжних заходів не заперечувала, просила задовольнити з урахуванням думки обвинуваченого та викладених обставин.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила про звернення законного представника потерпілої ОСОБА_7 з цивільним позовом для спільного розгляду з кримінальним провадженням. Вказала, що цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому просила долучити цивільний позов до матеріалів справи, залучити ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в якості цивільного відповідача щодо вимоги про стягнення матеріальної шкоди та визнати ОСОБА_5 цивільним відповідачем за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Прокурор проти долучення цивільного позову та його спільного розгляду разом з матеріалами справи не заперечував, вказавши, що це є правом сторони потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти долучення цивільного позову та його розгляду разом з матеріалами справи не заперечував.

Дослідивши вказані клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому суд враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Частиною 1 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України за яке передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до 3 років.

Враховуючи стадію розгляду даного кримінального провадження та наявність цивільного позову суд вважає, що закінчити розгляд даного кримінального провадження на даний час неможливо. Зважаючи на клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту і наявність ризиків, на які вказала сторона обвинувачення та які не спростовано стороною захисту, враховуючи фактичні обставини справи, особу ОСОБА_5 , його стан здоров`я, вік, характер суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також думку самого обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку що для забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, слід обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби строком на60 днів до 16.09.2023р.

Щодо клопотання про обмеження у користуванні спеціальним правом та тимчасове вилучення документів суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. До таких заходів належить тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом (п. 3 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно положень ч. 1 ст. 148 КПК України у разі наявності достатніх підстав вважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно тимчасово обмежити підозрюваного у користуванні спеціальним правом, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа мають право тимчасово вилучити документи, які посвідчують користування спеціальним правом, у законно затриманої ними особи в порядку, передбаченому статтею 208 цього Кодексу. Тимчасово вилученими можуть бути документи, які посвідчують користування таким спеціальним правом: право керування транспортним засобом або судном.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. З даних до клопотання матеріалів вбачається достатність підстав вважати, що такий захід як тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом є необхідним для запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення шляхом керування транспортним засобом. При цьому ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайоного суду від 15 травня 2023 року до ОСОБА_5 вже застосовувалось тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, а саме правом керування транспортними засобами та було вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 17.08.2007.

Враховуючи викладене, а також наслідки кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , думку сторони захисту та обвинувачення, суд вважає співмірним та необхідним застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом а саме правом керування транспортним засобом строком на 60 днів, тобто до 16.09.2023р.

Згідно положень ч. 1, 2, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1,2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», який належить прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням та визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем по справі, а ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - цивільними відповідачами.

На підставі ст.ст. ст. 62, 128, 131-132, 148, 176, 177, 178, 181, 194, 331, 333, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000634 від 13.05.2023, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб, тобто до 16.09.2023р. включно, такі обов`язки:

1) прибувати до органів прокуратури та суду за першою вимогою;

2) перебувати за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , у період часу доби з 23:00 год. до 06:00 год.;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Золотоніський РВП ГУНП у Черкаській області.

Клопотання прокурора про обмеження у користуванні спеціальним правом та тимчасове вилучення документів - задовольнити.

Тимчасово обмежити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні спеціальним правом, а саме: правом керування транспортним засобом строком на 60 днів, тобто до 16.09.2023р. включно, а вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 17.08.2007, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала в частині щодо застосування запобіжного заходу та обмеження обвинуваченого у користуванні спеціальним правом, а саме, правом керування транспортним засобом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали щодо застосування запобіжного заходу та обмеження обвинуваченого у користуванні спеціальним правом, а саме, правом керування транспортним засобом покласти на Золотоніську окружну прокуратуру.

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 та визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем по справі, а ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - цивільними відповідачами.

Визначити цивільним відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів цивільний відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує цивільний позов за наявними матеріалами.

Копію ухвали разом з копією цивільного позову вручити цивільному відповідачу ОСОБА_5 та направити на адресу цивільного відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її виготовлення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 24 липня 2023 року.