Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/772/23
Провадження № 1-кп/494/100/23
УХВАЛА

про закриття провадження по справі

11 липня 2023 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

у присутності:

процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника підозрюваного - його батька ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000619 внесеному до ЄРДР 12 листопада 2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України «Про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності», -

в с т а н о в и в:

Процесуальний прокурор, звернувшись до суду із вказаним клопотанням, просила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №0000619 внесеному до ЄРДР 12 листопада 2016 р., у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до відповідальності - звільнити.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання на підставах викладених у ньому.

Інші учасники судового розгляду зазначені прокурором доводи підтримали повністю.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 12 листопада 2016 р., приблизно о 04:20 годині, перебував в стані алкогольного сп`яніння і керував технічно справним легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ходова частина, праве переднє колесо та колеса задньої осі, якого на момент виникнення цієї пригоди знаходились у працездатному стані, але мала не відповідність п.п. 31.1, 31.4, 31.4.5 а) та б) Правил дорожнього руху України, що могли і повинні були бути виявленими водієм при проведенні огляду транспортного засобу.

ОСОБА_4 не мав відповідного права керування транспортним засобом, однак здійснював рух по проїжджій частині автодороги ТІ616 від смт. Раухівка Березівського району Одеської області у напрямку с. Ставкове Березівського району Одеської області, та перевозив при цьому у салоні вказаного автомобіля пасажирів - на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 та на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_8

Рухаючись по проїжджій частині вказаної автодороги в напрямку с. Ставкове Березівського району Одеської області та проїжджаючи біля опори ЛЕП №50, ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.3 а) та б), 2.9, 12.1, 12.6 б), 12.9 б), 31.1, 31.4, 31.4.5 а) та б) Правил дорожнього руху України, оскільки не мав відповідного права керування транспортним засобом, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан легкового автомобілю марки «ВАЗ» моделі «2101», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », зокрема щодо заборони експлуатації легкових автомобілів з шинами, що мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм та місцеві пошкодження, що оголяють корд; перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним автомобілю, був неуважним, проявив злочинну самовпевненість, рухаючись у темний час доби, не урахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу для того, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як наслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, експлуатації транспортного засобу ОСОБА_4 не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини та допустив зіткнення транспортного засобу з бетонною опорою ЛЕП №50.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир легкового автомобілю ОСОБА_7 , який під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 , сидів на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої внутрішньочерепної травми в формі забою головного мозку легкого ступеню, численних забитих і різаних ран лоба, забитої рани тім`яної ділянки голови та закритого перелому лівої ключиці.

Таким чином, водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів п.п. 2.1 а), 2.3 а та б), 2.9, 12.1, 12.6 б), 12.9 б),31.1, 31.4, 31.4.5 а) та б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п.2.1. «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.12.6 «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю:

6) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год;»

п.12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил»;

п.31.1. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації;

п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів -0,8 мм.

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковий».

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху, експлуатації транспортного засобу, а саме вимог п.п. 2.1 а), 2.3 а та б), 2.9, 12.1, 12.6 б), 12.9 б),31.1, 31.4, 31.4.5 а) та б) Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Проте, ОСОБА_4 підозрюється за ч.1 ст.286 КК України, що на час вчинення події, згідно до ч.2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

На час розгляду клопотання прокурора відповідальність за ч.1 ст.286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно ч.2 ст.12 КК України, що діє на час розгляду клопотання вчинене ОСОБА_4 є кримінальним проступком, тобто є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, відносно ОСОБА_4 слід застосовувати положення кримінального закону, що діє на час розгляду поданого клопотання та пом`якшує становище особи.

Як передбачено ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Однак, при цьому слід врахувати, що ОСОБА_4 , станом на час вчинення правопорушення 12 листопада 2016 р. був неповнолітнім, у зв`язку з чим до нього слід застосовувати положення ст.106 КК України.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до ст.49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються два роки - у разі вчинення кримінального проступку.

З моменту події, з 12 листопада 2016 р. по час розгляду клопотання минуло більше 6-ти років, і за цей час підозрюваний не вчинив нового кримінального правопорушення.

Даних про скоєння ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення в період строків притягнення до кримінальної відповідальності судом не встановлено.

Підозрюваному ОСОБА_4 , його законному представнику судом були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності та роз`яснено право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини вчиненого кримінального проступку, наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за заявленими підставами та не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до приписів ч.7 цієї ж статті, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Отже, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п.1 ч.2 ст.284 КПК України, підлягає закриттю.

Приймаючи рішення по клопотанню прокурора суд вважає, що витрати за проведені експертизи по кримінальному провадженню під час досудового розслідування мають бути віднесені за рахунок держави, а доля речових доказів відповідно до положень п.1 ч.6 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 49, 106 КК України, ст.ст.284, 370 - 372, ч.2 ст.376, ст.395 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора «Про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності» - задовольнити.

ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, по кримінальному провадженню №0000619 внесеному до ЄРДР 12 листопада 2016 р., відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.106 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 в силу п.1 ч.2 ст.284 КК України провадженням - закрити.

Витрати за проведені експертизи під час досудового розслідування віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів, а саме автомобілю ВАЗ 2101, 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 вирішити згідно п.1 ч.6 ст.100 КПК України.

На ухвалу сторонами може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: _________________________________________-