Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/373/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2023 року в кримінальному провадженні № 0002609 від 28.10.2021 року за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України про продовження обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04 квітня 2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

строку тримання під вартою з визначенням розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0002609 від 28.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачених за ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри останнього у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 липня 2023 року та визначено розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, санкція якого з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, продовжувати злочинну діяльність, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про незаконність його подальшого утримання під вартою, оскільки в матеріалах провадження відсутні законні підстави та об`єктивні дані, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

В обґрунтування вимог зазначає, що висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри та продовження існування ризиків не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема прокурором не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою.

З посиланням на ряд рішень («Єлоєв проти України», «Тодоров проти України», «Бойченко проти Молдови») зазначає про незаконність подальшого утримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки ризики заявлені в клопотанні прокурором не доведенні, а потреби досудового розслідування жодним чином не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у ч.5 ст.255 КК України, вчинених в установі виконання покарань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.255-1 КК України, у незаконному приданні, зберіганні з метою збуту та передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі, вчинених повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2023 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з продовженням існуванням ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також не можливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що ОСОБА_11 , який також є обвинуваченим по даному кримінальному провадження, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та він бажає укласти з прокурором угоду про визнання винуватості, а тому застосування обвинуваченому ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, провадження по обвинуваченому ОСОБА_13 , який є співучасником по даних кримінальних правопорушеннях, було виділено в окреме провадження, оскільки на даний час останній перебуває у розшуку, у зв`язку з чим існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченому ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, а також те, що ОСОБА_8 неодружений, не має постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тобто не має сталих соціальних зв`язків, у зв`язку з чим суддя районного суду під час розгляду клопотання прокурора дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо незаконності подальшого утримання ОСОБА_8 під вартою спростовуються вищевикладеним та матеріалами судового провадження.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та виконання судового рішення у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_8 зникнути з місця проживання, ухилятися від суду, а також може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора і продовжив строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2023 року про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в кримінальному провадженні № 0002609 від 28.10.2021 року за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України на 60 днів, а саме до 13 липня 2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4