Справа №336/4447/23
Пр. 1-кс/336/558/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 15.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який не працевлаштований, отримав середню спеціальну освіту, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалідності не має, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , старшого слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , з боку захисту: захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий, за погодженням із прокурором, 17.05.2023 звернувся до суду із вказаним клопотанням відносно ОСОБА_5 . За змістом клопотання сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах тримання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

За змістом клопотання, 15.05.2023, приблизно о 21-10 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне вбивство, тобто, умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останнім, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою вбивства останнього, тримаючи в одній з рук предмет, схожий на ніж, наніс множинні удари в область тулубу та голови внаслідок чого потерпілого госпіталізовано до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, де надано медичну допомогу, внаслідок чого він залишився живим.

Старший слідчий зауважує, що своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 , згідно довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран голови та обличчя. Колото-різане поранення правої половини грудної клітини, проникаюче у грудну порожнину з пошкодженням діафрагми. Проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, проникаюче у грудну порожнину з пошкодженням діафрагми. Травматичний гемоторакс справа. Травматичний пневмотораке зліва. Множинні колото-різані поранення лівої половини грудної клітини та лівої половини черевної стінки. Колото-різане поранення черевної стінки. Проникаюче у черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів. Колото-різане поранення лівого плеча. Колото-різане поранення лівої гомілки з розсіченням власної зв`язки наколінника. Геморагічний шок ІІ ступеню. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Старший слідчий зазначив, що 15.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Підставою для повідомлення є наявність достатніх доказів, які долучено до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якості доказів.

Сторона обвинувачення наголошує, що підозрюваний зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, закріплене в ст.3 27 Конституції України, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семі до п`ятнадцяти років.

У своєму клопотання старший слідчий зазначив, що згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семі до п`ятнадцяти років.

За змістом клопотання зазначено, що ОСОБА_5 після скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, не викликав швидку медичну допомогу і не надав першу домедичну допомогу потерпілому, чим намагався ухилитись від відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 стійкими соціальними зв`язками не володіє, що підтверджується зібраними на даний момент даними в зазначеному кримінальному провадженні. Крім того, знаходячись на свободі, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілого і осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, оскільки свідком є колишня співмешканка ОСОБА_5 , а також згідно з показів свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_5 неодноразово раніше погрожував їм, в т.ч. і в день вчиненого злочину, що в подальшому може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст.91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення.

Також, старший слідчий зауважив, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а також веде аморальний спосіб життя, адже зловживає алкогольними напоями. Тому, знаходячись на свободі, він може вчинити інші кримінальні правопорушення (злочини).

На переконання сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання сторони обвинувачення, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому із підстав, передбачених ст.40, 131-132, 176-178, 183-184, 194 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором, просить задовольнити клопотання.

Старший слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав на зазначених в ньому підставах, пояснив, що підстав для відкликання або його зміни немає.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, неможливістю застосування жодного більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та сукупність даних, що характеризують підозрюваного.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного проживання у м.Запоріжжі.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового засідання проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що не згоден з кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), думку захисника підтримав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, із доданими копіями матеріалів кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ч.1 ст.5 Конвенції встановлює, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність і нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків (наприклад, законний арешт особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення) і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що, як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч. 1 ст.115 КК України визначено покарання у позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчим суддею встановлено, що 15.05.2023 відповідно до витягу з кримінального провадження внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, на підставі заяви. Досудове розслідування здійснюється відділом поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

15.05.2023 під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, що підтверджено копією відповідного повідомлення із відміткою про вручення ОСОБА_5 , зокрема, датою та підписом особи.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає за змістом ч.1 ст.184 КПК України, копія клопотання та підтверджуючих необхідність застосування запобіжного заходу матеріалів своєчасно вручена підозрюваному на виконання ч.2 ст.184 КПК України, що визнається вказаною особою.

З наданих письмових доказів, зокрема, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.05.2023 від ОСОБА_8 , довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради від 15.05.2023, протоколу огляду місця події від 15.05.2023, постанови про визнання речових доказів від 15.05.2023, заяви про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_8 від 15.05.2023, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.05.2023, протоколів допиту свідків від 15.05.2023 та 16.05.2023, вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень. При цьому, слідчий суддя виходить з того, що вагомість доказів, які є достатньою підставою для обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину та обрання їй запобіжного заходу, навіть і найбільш суворого, не може бути та не повинна бути такою ж переконливою, як для здійснення судом висновку про винуватість особи у скоєнні злочину.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному проваджені з урахуванням конкретних обставин. Даний захід може бути виправданий за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі розслідування, підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування шляхом здійснення слідчих (розшукових) дій, що надає підстави для застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Їх наявність об`єктивно підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Проте, із урахуванням того, що предмет злочину (предмет, схожий на ніж), як стверджує слідчий під час судового засідання, виявлений та вилучений, ризик, передбачений п. 2 ч.1 ст.177 КПК України не знайшов свого пітвердження.

Також, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст.177 цього Кодексу, серед іншого, враховує ряд встановлених під час судового засідання особистих характеристик, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Так, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний не судимий, офіційно не одружений, даних на пітвердження наявності малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні суду не надано. Зауваження підозрюваного щодо наявності у нього малолітньої дитини, не свідчать про перебування доньки на його утриманні, за умови того, що він не працевлаштований офіційно. Наявність стійких соціальних зв`язків в місці його постійного проживання наявними доказами не підтверджена, у тому числі наявність в нього родини. Слідчим суддею встановлено, що постійного джерела доходів у підозрюваного не має, сталого заробітку він не отримує, що ОСОБА_5 визнавав під час розгляду справи. Вказані обставини свідчать на користь суттєвості та вагомості ризиків, про які вказали слідчий та прокурор. Разом з цим, суду не надано доказів на підтвердження законності користування ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.07.2023, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування домашнього арешту, як і інших, більш м`яких, запобіжних заходів за наведених умов не є доцільним.

Слідчим суддею враховується, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних про те, що поточний стан здоров`я підозрюваного перешкоджає перебуванню в умовах слідчого ізолятора.

Строк дії запобіжного заходу необхідно обраховувати відповідно до ч.2 ст.197 КПК України з моменту затримання особи (о 02-00 годині 15.05.2023), в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205-206, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, строком на 60 днів, а саме, з 15 травня 2023 року з 02 години 00 хвилин до 13 липня 2023 року до 02 години 00 хвилин включно.

Строк дії ухвали визначити до 13 липня 2023 року до 02 години 00 хвилин включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 18.05.2023 о 08-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1