Справа № 362/3772/23
Провадження № 1-кп/362/577/23
ВИРОК

Іменем України

31.07.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001033 від 14.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, українки, громадянки України, що має середню освіту, заміжньої, що має на утриманні дітей 2015 та 2020 року народження, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2023 близько 08 год. 50 хв. під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині ФОП ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , побачила на прилавку каси жіночу сумку, яка належить потерпілій ОСОБА_7 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вирішила незаконно збагатитись за рахунок її викрадення, передбачаючи наявність в ній грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що виявлена нею сумка з майном, яке в ній знаходиться, фактично не вийшла з володіння власника, який може знаходитися неподалік та повернутись за нею, щоб поновити контроль над своїм майном, нехтуючи можливістю виявлення (ідентифікації) законного власника сумки шляхом вільного доступу, таємно викрала вказану сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, з грошовими коштами в сумі 2500,00 грн., які в ній знаходились.

Після цього ОСОБА_4 з місця події втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 2500,00 грн.

Після закінчення досудового розслідування і до початку підготовчого судового засідання між прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001033 від 14.04.2023, з одного боку, та обвинуваченою, з іншого боку, 22.06.2023 у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, щиро розкаялася, сторони погодилися на призначення їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, просила затвердити угоду, укладену між нею та прокурором, вказала, що угода підписана без примусу в присутності захисника.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Також обвинувачена в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченою.

Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна її письмова згода на укладення угоди між обвинуваченою та прокурором, також нею подано до суду заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутності, вказала, що шкода, завдана обвинуваченою ОСОБА_4 їй повністю відшкодована, претензій до ОСОБА_4 не має, просила затвердити угоду про визнання винуватості від 22.06.2023.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі пояснень обвинуваченої, прокурора, захисника, письмових матеріалів провадження суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, умови угоди відповідають вимогам КПК України, а саме: угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, прокурором при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченої у проведенні кримінального провадження щодо неї, те, що ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала завданий збиток, характер і тяжкість обвинувачення.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, зокрема вона містить беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

З огляду на викладене, а також те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; укладення угоди було добровільним; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

Судові витрати, відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, ст. 314, ст. 374, ст. ст. 468-469, ст. ст. 472-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.06.2023 між ОСОБА_4 та прокурором, який на підставі ст. 37 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні№ 0001033 від 14.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-DVD-диск з файлами відеозаписів від 13.04.2023 з камер відеоспостереження з магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що міститься в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1