Справа № 215/1816/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

27 квітня 2023 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у м.Кривому Розі у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000044 від 04.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Інгулець, Дніпропетровської області, громадянину України, одруженому, із середньою освітою, військовослужбовцю за контрактом, військова частина НОМЕР_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 р. слідчий ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 108 від 21.05.2019 громадянин України ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду начальника наземного запитувача радіолокаційної станції, де проходить військову службу по теперішній час, у військовому званні «молодший сержант».

Будучи начальником наземного запитувача радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, молодший сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Незважаючи на це, молодший сержант ОСОБА_5 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти руху та експлуатації транспорту з наступних обставин.

Так, 08.10.2022 близько 14 год. 00 хв., знаходячись неподалік приміщення магазину «Варус», що розташований по вул. Чарівна, 1Б в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області отримав у особисте тимчасове користування від знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належний їй на праві власності транспортний засіб, а саме: автомобіль загальний легковий «Хетчбек», марки «Ауді А3», сірого кольору, 1999 року випуску, д/з НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , тип кузова (D.4) АВ, об`єм двигуна - 1595 см3, повна маса -1695 кг., маса без навантаження - 1255, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - серії НОМЕР_5 від 06.07.2022, видане ТСЦ 1248 та ключ складний від вказаного транспортного засобу, де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом

Далі, ОСОБА_5 , у невстановленому слідством місці та у невстановлений час, однак не пізніше 11.24 год. 01.11.2022 , з метою реалізації свого злочинного умислу, , спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем загальним легковим «Хетчбек», марки «Ауді А3», сірого кольору, 1999 року випуску, д/з НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , тип кузова (D.4) АВ, об`єм двигуна - 1595 см3 , повна маса - 1695 кг., маса без навантаження - 1255, який належить потерпілій ОСОБА_7 , а також отримання наживи у вигляді грошових коштів, ОСОБА_5 , діючи умисно, без відома потерпілої ОСОБА_7 , а також всупереч її волі, усвідомлюючи скрутне матеріальне становище громадян в період дії воєнного стану, а також усвідомлюючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, розмістив оголошення № НОМЕР_6 на загальнодоступному інтернет-ресурсі ТОВ «РСТ.ЮА» (), за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 зі свого особистого кабінету: ІНФОРМАЦІЯ_4 , про продаж (або обмін з доплатою) вищевказаного транспортного засобу, а саме: автомобіля загального легкового «Хетчбек», марки «Ауді А3», сірого кольору, 1999 року випуску, д/з НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , тип кузова (D.4) АВ, об`єм двигуна - 1595 см3, повна маса - 1695 кг., маса без навантаження - 1255, який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_5 , діючи на досягнення свого злочинного умислу, знайшовши через вказаний інтернет-ресурс покупця на зазначений транспортний засіб та 11.11.2022 приблизно о 13 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Кедріна, 55, усвідомлюючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, а також маючи вільний доступ та фактичну можливість розпоряджатися автомобілем загальним легковим «Хетчбек», марки «Ауді А3», сірого кольору, 1999 року випуску, д/з НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , тип кузова (D.4) АВ, об`єм двигуна - 1595 см3, повна маса - 1695 кг., маса без навантаження - 1255, який належить потерпілій ОСОБА_7 , обернув його на власну користь, шляхом продажу гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за 2700 доларів США, чим довів свої злочинні дії до кінця, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 збитки на загальну суму 150300,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч триста гривень).

25.04.2023 о 12:25 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вказує слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків, висновком експерта та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, є військовослужбовцем військової служби за контрактом та може бути направлений, для виконання службових завдань, у будь-яке із місць на території України, тому перебуваючи на волі забезпечити виконання загальних засад КПК України в частині розумності строків судового розгляду забезпечити не вдасться, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду на території, яка не підконтрольна Українській владі. Також, останній може незаконно впливати на свідків, потерпілу. Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, вищезазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні з клопотанням не погодилися, просила обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки доказів обгрунтованої підозри за ст.289 ч.2 КК України немає, ОСОБА_5 раніше несудимий, не ухиляється від слідства, зявляється на виклики слідчого і суду, має сімю і постійне місце проживання, позитивно характеризується і є учасником бойових дій.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийщов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Крім того, слід зазначити, що ст.184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про їх наявність з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Як вказує сторона обвинувачення існують ризики переховування підозрюваного від орагну досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків і вчинення іншого злочину.

Однак, як випливає з матеріалів справи, належних допустимих і достовірних доказів про те, що за час проведення досудового розслідування підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, існує можливість направлення підозрюваного в зону бойових дій, - слідчому судді надано не було. Тобто висновки про ухилення від слідства і суду є припущеннями.

Також в матеріалах провадження відсутня будь-яка інформація на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_5 здійснював вплив на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, а абстрактна можливість такого впливу, на думку суду, не може вважатися такою, що підтверджує даний ризик.

Таким чином, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

При цьому, прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду.

Водночас, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні звязки, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор (ст. 179 КПК України).

Отже, з урахуванням вищевикладеного і з метою запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчої СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання з адреси : АДРЕСА_1 , на іншу адресу;

3) здати при наявності на зберігання до територіального підрозділу ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утриматись від спілкування зі свідками у провадженні.

Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто з 27.04.2023 по 25.06.2023 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2023 .

Слідчий суддя: