Справа № 522/4281/23
Провадження по справі №1-кс/522/4125/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

04 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Казахстану, м. Караганда, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, вдови, зі слів не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної в рамках кримінального провадження № 0000045 від 01.02.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 від 01.02.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 17.05.2022 по 22.11.2022 громадянка України ОСОБА_4 , маючи умисел на поширення матеріалів, у яких містяться виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній мережі Інтернет може знайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення таких матеріалів, використовуючи належний їй мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8 Pro» IMEI - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та встановлене на ньому програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній мережі "Однокласники" як користувач « ОСОБА_7 )», маючи на платформі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи у «47 групах», що свідчить про можливість ознайомлення з такими публікаціями певного кола осіб, 17.05.2022, при невстановлених слідством обставинах, шляхом вподобання, поширила публікацію, у вигляді фотокартки військовослужбовця та тексту наступного змісту «Давайте поддержим наших ребят, которые сейчас творят историю, защищая мирное население Донбасса и Украины от нацистов Храни Вас Бог пацаны!", який містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом визнання дій військовослужбовців армії держави - агресора такими, в результаті яких відбувається оборона населення Донбасу та України, в цілому, від осіб, які сповідують ідеологічні погляди стосовно України як незалежної, самостійної держави.

Крім того, 22.11.2022 ОСОБА_4 , при невстановлених слідством обставинах , використовуючи належний їй мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8 Pro» IMEI - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та встановлене на ньому програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній мережі "Однокласники" як користувач « ОСОБА_7 » шляхом вподобання, поширила публікацію, у вигляді фотокартки російських військовосжбовців з шевронами з позначенням «Z», на фоні російського прапору та тексту наступного змісту «Мальчики, родные наши дети. Все сейчас мы молимся за Вас Ничего дороже нет на свете АВаших жизней в этот трудный час. Мальчики, мы все гордимся вами ! С вами наши души и сердца Мужества вам, дорогие наши, И защиты господа-отца»! зазначений текст визнає дії осіб, що здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, важливими та значущими, чим вирає прихільність та вихвалає осіб, які здіснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що 24.02.2022 року о 05:00 год. за наказом президента Російської Федерації (далі за текстом - РФ) ОСОБА_8 , збройні сили РФ незаконно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі, засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законом України «Про державну прикордонну службу України» визначено правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.

Відповідно до ст. ст. 2, 10 Закону України «Про державну прикордонну службу України», основними функціями Державної прикордонної служби України окрім іншого є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю. Окремий контрольно-пропускний пункт є оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладається здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу окремого контрольно-пропускного пункту можуть входити інші підпорядковані йому контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю і контролерські пости.

Пунктами 4, 5, 6, 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» визначено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань зокрема покладаються: участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану; організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами; здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю; запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не доз воляється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Відповідно до п. 2 «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженого Наказом МВС України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону (прикордонної комендатури), призначеним для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, здійснення прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, забезпечення дотримання режиму державного кордону України, прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Статтями 1, 2, 9 Закону України «Про державний кордон України» встановлено, що Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було послідовно продовжено відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (зокрема командирам військових частин Державної прикордонної служби України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Також, Указами Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та від 17.05.2022 № 342/2022 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

На підставі вищевказаних Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Статтею 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМ України) № 57 від 27.01.1997 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами.

Відповідно до Постанови КМ України № 57 (зі змінами внесеними після запровадження воєнного стану), право перетинання державного кордону України військовозобов`язаними надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

Частиною 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовозобов`язані це - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно зі ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Таким чином, з моменту введення на території України воєнного стану, тобто з 24.02.2022, в силу приписів визначених постановою КМ України № 57 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні введені додаткові обмеження щодо перетинання державного кордону на виїзд з України громадянами України, які перебувають на обліку військовозобов`язаних.

10.09.2022 Кабінетом Міністрів України був затверджений ряд змін щодо правил перетину кордону у разі введення надзвичайного або воєнного стану для людей з інвалідністю та осіб, що їх супроводжують, зокрема було знято обмеження щодо допустимої кількості виїздів за кордон.

Так, особам, які супроводжують осіб з інвалідністю, дозволено самостійно неодноразово виїжджати за межі країни. Зробити це можливо на підставі довідки про перебування осіб з обмеженими можливостями на консульському обліку, або у разі проведення ротації супроводжувальних -з-поміж працівників закладу догляду - на основі наказу директора закладу догляду.

При цьому, перетин державного кордону особи з інвалідністю можливий лише при наявності відповідних медичних довідок чи посвідчень, що підтверджують їх статус.

Щодо супроводжуючих осіб, визначені норми, а саме: зазначеними особами, яких супроводжують, можуть бути лише інваліди І або ІІ групи, що потребують постійного догляду.

Зазначені зміни сприяли вчиненню численних фактів організації незаконних переправлень осіб через державний кордон України.

Так, у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 переслідуючи корисливі наміри, вступив у попередню злочинну змову з громадянином ОСОБА_9 , та іншими невстановленими на даний час особами, направлену на організацію незаконних переправлень осіб чоловічої стані через державний кордон України, у військовий час, під виглядом супроводження хворих, що потребують постійного догляду.

Реалізуючи злочинний намір, зазначені особи почали підшукувати осіб, які мають потребу у виїзді за межі України та при цьому не мають на це законних підстав та готові передати в якості неправомірної винагороди грошові кошти у розмірі близько 5000 доларів США, а також осіб, які будуть здійснювати виїзд в якості водіїв та будуть проінструктовані щодо порядку та діючої процедури виїзду зазначеної категорії осіб за межі території України. Також, з метою надання вигляду законності вивезення чоловіків призовного віку за кордон, зазначені особи почали підшукувати осіб похилого віку та інвалідів, які будуть знаходитись у салоні автомобіля та нібито прямувати на медичні обстеження, а також заклади, які здійснюють догляд за хворими та особами похилого віку та які виготовлять необхідний пакет документів, що підтвердить необхідність медичних досліджень цих осіб за кордоном, фактів опікунства та інше.

Приблизно, 04.02.2023 ОСОБА_9 на його контактний номер телефону НОМЕР_5 у мобільному додатку надійшло повідомлення від громадянина України ОСОБА_10 , який повідомив, що звертається від їх спільного знайомого чоловік на ім`я ОСОБА_11 , з метою отримання допомоги у незаконному виїзді за межі України.

У подальшому, з метою обговорення зазначених питань, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була призначена зустріч на вул. Каманіна у м. Одесі, на якій було обговорено, що перетин державного кордону України буде здійснюватися під виглядом супроводу хворого нібито на медичне обстеження.

При цьому, ОСОБА_10 будь-які документи на руки видаватись не будуть, нібито зазначені відомості будуть внесенні до електронної бази та у разі заборони виїзду, інших можливих труднощів або виникненні питань з боку правоохоронних органів, порушень з боку останнього не виникне, закон він не порушує та у разі потреби зможе повернутись до України у зручний час та спробувати виїхати іншою датою.

При цьому, на виготовлення необхідної документації, а саме актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, які у подальшому будуть підставою для нібито легального перетину державного кордону йому необхідно надати фотокартки особистих документів та передати грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США, на що останній погодився після чого шляхом мобільного додатку він надіслав ОСОБА_9 фотокартку паспорту громадянина України на своє ім`я та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду.

Далі, ОСОБА_4 , діючи з єдиним злочинним наміром направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України серед своїх знайомих підшукала осіб, а саме громадянку ОСОБА_12 в якості водія та її мати ОСОБА_13 , (обвинувальні акти відносно яких направлені до Білгород - Дністровського районного суду Одеської області для розгляду по суті), яка за станом здоров`я має інвалідність ІІ групи, у зв`язку з чим потребує сторонньої допомоги та має законні підстави для оформлення догляду.

При цьому, зазначені особи за грошову винагороду, у розмірі 350 доларів США нібито з метою відвідування медичного закладу у супроводженні раніше невідомого чоловіка - ОСОБА_10 , який нібито перебуває законним доглядачем ОСОБА_13 та повинен виїхати до Республіки Молдова.

При цьому, ОСОБА_4 проінструктувала останніх, та повідомила, що ОСОБА_13 повинна передати їй копії документів, що посвідчують її особу, а також посвідчення про надання їй інвалідності.

На підставі наданих, зазначеною особою відомостей буде виготовлена відповідна документація, а саме: акт встановлення догляду та довідка ЛЛК, після виготовлення яких у призначений час вказаним особам потрібно буде на автотранспорті під керуванням ОСОБА_12 виїхати за межі державного кордону України, разом з раніше незнайомим ОСОБА_10 - особою чоловічої статі, призивного віку, виїзд якого у військовий час заборонено та у разі виникнення питань з боку працівників Державної прикордонної служби підтвердити факт того, що вказаний чоловік є офіційними доглядачем ОСОБА_13 , після чого згідно злочинного плану зазначений чоловік залишаться у Республіки Молдова, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в свою чергу повернуться на територію України та отримають за сприяння його виїзду грошову винагороду у розмір 350 доларів США на двох.

В свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 надали згоду та копії необхідних документів, тим самим вступив з ОСОБА_4 та іншими особами у злочинну змову на вчинення зазначеного злочину.

Тим часом, ОСОБА_9 разом та за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, при невстановлених слідством обставинах виготовили довідку ЛКК № 85 від 15.02.2023 та підроблений акт встановлення факту здійснення догляду громадянином ОСОБА_10 за хворою ОСОБА_13 № 21 від 16.02.2023.

У подальшому, згідно наданих ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вказівок та виготовленої підробленої документації, ОСОБА_10 на автотранспортному засобі моделі «Mercedes-Benz», держ. номер НОМЕР_6 під управлінням ОСОБА_14 в салоні якого знаходилась раніше незнайома йому хвора особа ОСОБА_13 20.02.2023 біля 16:55 у пункті пропуску через державний кордон « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_7 Прикордонного загону ПРУ ДПС України на підставі наданих співробітникам прикордонного загону ДПС України підробленого акту № 21 від 16.02.2023 та медичної довідки ЛЛК №85 від 15.02.2023, місце знаходження яких на теперішній час слідством не встановлено, перетнув державний кордон та залишився у Республіці Молдова.

В свою чергу ОСОБА_14 та ОСОБА_13 того ж дня біля 21:27 год. через прикордонний пункт пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_7 Прикордонного загону ПРУ ДПС України повернулись до України.

Крім того, приблизно в січні 2023 року, більш точна дата під час слідства не встановлена, громадянин України ОСОБА_15 , будучи особою, яка підлягає мобілізації під час дії військового стану на території України, та маючи намір виїхати за межі України у військовий час, почав цікавитись наявністю існуючих для цього правових підстав.

Від знайомих осіб він дізнався про існування громадянки України ОСОБА_4 , в користуванні якої перебуває контактний номер телефону НОМЕР_3 , та яка надає консультації та допомогу у оформлені документів, необхідних для виїзду осіб чоловічої статі, що підлягають мобілізації, за межі України у військовий час.

Приблизно 27.01.2023 у денний час, ОСОБА_15 , з метою отримання консультації з вказаного приводу, зателефонував на наданий номер телефону НОМЕР_3 та повідомив, що здійснює дзвінок за порадою свого знайомого на ім`я ОСОБА_16 з метою отримання консультацій та допомоги у вирішенні питання виїзду за межі України.

ОСОБА_4 , в свою чергу, з метою конспірації своєї злочинної діяльності, звернулась з проханням спілкування з нею шляхом переписки у мобільному додатку «Viber». Далі, ОСОБА_15 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , у зазначеному мобільному додатку звернувся до останньої, продублював повідомлення та поцікавився можливістю отримання допомоги саме йому щодо виїзду за межі України.

Після цього, ОСОБА_4 надала ОСОБА_15 інший належній їй номер телефону НОМЕР_4 та з метою приховати свою злочинну діяльність повідомила про необхідність спілкування з вказаного питання за допомогою іншого мобільного додатку «Теlеgram», після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_4 продовжили спілкування за вказаним номером у зазначеному мобільному додатку, шляхом особистої телефонної розмови. При цьому, під час розмови ОСОБА_4 поцікавившись особистими даними ОСОБА_17 та відповіла, що з причин того, що він є особою призивного віку, можуть виникнути питання та у разі організації йому виїзду за межі України протягом одного тижня він повинен передати їй грошову винагороду у розмірі 5200 доларів США у якості неправомірної винагороди.

Також, ОСОБА_4 роз`яснила інші додаткові питання про те, що потреби у відвідуванні будь-яких офіційних закладів ОСОБА_15 не буде, їй потрібна лише копія його паспорта громадянина України та дві фотокартки розміром 3х4 см, в матовій якості. Тривалість виготовлення документів буде складати 7 днів.

Крім того, ОСОБА_4 повідомила, що передача грошових коштів у якості завдатку не потрібна, оплата послуг, пов`язаних з організацією його незаконного переміщення через державний кордон України, буде здійснюватися вже після того, як ОСОБА_15 перетне кордон та буде знаходиться за межами України. Для цього йому необхідно буде заздалегідь підшукати довірену особу, яка і здійснить розрахунок з нею.

Також, ОСОБА_4 повідомила, що виїзд буде здійснюватися на територію Республіки Молдова та супровід ОСОБА_15 буде здійснювати її водій, обізнаний стосовно обставин зазначеного незаконного виїзду.

Зазначена розмова закінчилась на тому, що ОСОБА_15 повідомив, що умови йому зрозумілі та йому потрібен деякий час на збір необхідної суми грошових коштів та вирішення особистих питань. Після того, як необхідна сума грошових коштів буде у наявності, він напише ОСОБА_4 або зателефонує, на що остання погодилась.

27.02.2023 року біля 18 годин, під час заздалегідь обумовленої з ОСОБА_4 зустрічі та повідомлення про готовність до виїду, знаходячись на парковці автотранспорту біля торгового центру «Маршал», розташованому по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, у салоні автомобілю моделі «Шкода», державний номер НОМЕР_8 , ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_15 про необхідність скорішого виїзду, запевнивши останнього в тому, що схема ними налагоджена та немає потреби у затягуванні вирішення зазначеного питання.

При цьому, ОСОБА_4 повідомила, що виїзд буде здійснюватися через державний кордон з Республікою Молдова, вести ОСОБА_15 буде її проінструктований водій, який довезе його до пункту пропуску Маяки Одеської області. Крім того, на руках у ОСОБА_15 в якості підтвердження необхідності переміщення у вказаному напрямку, буде повістка-виклик до державних органів, можливо суду.

Після цього, зі слів ОСОБА_4 , його забере водій, з яким вони поїдуть до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де їм дадуть довідку, що буде підтверджувати факт того, що ОСОБА_15 є опікуном особи похилого віку або хворого.

Таким чином, перетин державного кордону України буде здійснюватися під виглядом супроводу хворого нібито на медичне обстеження. При цьому, ОСОБА_15 будь-які документи на руки видаватись не будуть, нібито зазначені відомості будуть внесенні до електронної бази та у разі заборони виїзду, інших можливих труднощів або виникненні питань з боку правоохоронних органів, порушень з боку ОСОБА_15 не виникне, закон він не порушує та у разі потреби зможе повернутись до України у зручний час та спробувати виїхати іншою датою.

Далі, ОСОБА_4 нагадала ОСОБА_15 про необхідність знайомства з гарантом - довіреною собою, яка передасть їм обумовлену суму грошових коштів у розмірі 5200 доларів США, на що останній повідомив, що у найближчий час зателефонує та познайомить їх.

07.03.2023 біля 18.10 години під час заздалегідь обумовленої із ОСОБА_4 зустрічі та повідомлення про готовність знайомства останньої з гарантом - особою, що передасть грошову винагороду, яким був визначений ОСОБА_18 , знаходячись на парковці автотранспорту біля торгового центру «Маршал», розташованому по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, відбулася зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_4 та громадянином ОСОБА_9 .

Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 особисто познайомились з ОСОБА_18 , який згідно домовленості повинен буде зателефонувати ОСОБА_4 та при особистій зустрічі передати грошові кошти за організацію незаконного виїзду за межі державного кордону України ОСОБА_15 .

Крім того, у бесіді приймав участь ОСОБА_9 , який, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , пояснив питання затримки організації виїзду ОСОБА_15 , посилаючись на необхідність збереження безпеки, існування посилених перевірок та фільтрації осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Також ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_15 про те, що вся документація для його виїзду вже готова та він планується у найближчий час, можливо на 10.03.2023-11.03.2023, пояснюючи саме ці дати припиненням перевірок контролюючих органів на українському кордоні.

Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що водієм, який буде здійснювати виїзд, буде жінка. Особою, яку нібито буде супроводжувати ОСОБА_15 , буде літній чоловік похилого віку. При цьому, його додатково проінструктують, тобто нададуть вказівки та поради, що нададуть вигляд законності його дій, та не викличуть підозр щодо легальності їх виїзду за кордон.

Далі, ОСОБА_4 , діючи з єдиним злочинним наміром направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України серед своїх знайомих підшукала осіб, які за станом здоров`я мають інвалідність ІІ та ІІІ групи, у зв`язку з чим потребують сторонньої допомоги та нібито мають законні підстави для оформлення догляду та готові за грошову винагороду, нібито з метою відвідування медичного закладу у супроводженні осіб чоловічої статі, які нібито перебувають їх законними доглядачами виїхати до Республіки Молдова.

В якості осіб, що потребують догляду та нададуть змогу організації переправлення осіб чоловічої статі виступили ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ( обвинувальні акти відносно яких направлені до Білгород - дністровського районного суду Одеської області для розгляду по суті)

При цьому ОСОБА_4 проінструктувала останніх про те, що зазначені особи повинні передати їй копії документів, що посвідчують їх особу, а також посвідчення про надання їм інвалідності.

На підставі наданих зазначеними особами відомостей буде виготовлена відповідна документація, а саме акти встановлення догляду та довідки ЛЛК, після виготовлення яких у призначений час вказаним особам потрібно буде на наданому автотранспорті виїхати за межі державного кордону України, разом з раніше незнайомими їм особами чоловічої статі, призивного віку, виїзд яким у військовий час заборонено та у разі виникнення питань з боку працівників Державної прикордонної служби підтвердити факт того, що вказані особи є їх офіційними доглядачами, після чого згідно злочинного плану зазначені чоловіки залишаться у Республіки Молдова, а вони в свою чергу повернуться на територію України та отримають за сприяння виїзду грошову винагороду у розмір 200 доларів США, кожна.

В свою чергу ОСОБА_20 та ОСОБА_21 надали згоду та копії необхідних документів, тим самим вступив з ОСОБА_4 та іншими особами у злочинну змову.

Тим часом, ОСОБА_9 діючі з єдиним злочинним наміром, направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлених слідством час, при невстановлених слідством обставинах, звернувся до старости Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради ОСОБА_22 з проханням виготовлення офіційних документів - актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, які у подальшому будуть підставою для нібито легального перетину державного кордону особами чоловічої статі, що підлягають мобілізації і яким на теперішній час у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні заборонено перетин державного кордону України.

При цьому, ОСОБА_9 , громадянці ОСОБА_22 були надані анкетні дані, місця реєстрації осіб, організація переправлення яких планувалась - ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , прізвища яких необхідно було внести до акту встановлення догляду як доглядачів хворих та анкетні дані осіб, що нібито потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_21 та ОСОБА_20 та номера з датами видачі довідок ЛЛК, що підтверджують наявні діагнози хворих.

В свою чергу, ОСОБА_22 , будучи обізнаною проте, що механізм складання акта визначено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами) та про те, що видача зазначеного документу затвердженого зразка, здійснюється комісією у складі п`яти осіб, перелік якої був затверджений на підставі рішення № 162 /2022 від 30.11.2022 виконавчого органу Маразліївської сільської ради, на підставі письмового звернення на ім`я сільського голови або керівника виконавчого органу Маразліївської сільської ради, не маючи на це жодних правових підстав та повноважень, достовірно знаючі про те, що зазначений акт буде пред`являтися співробітникам Державної прикордонної служби України та буде надавати право особі чоловічої статі, що підлягає мобілізації для виїзду за межі України у військовий час, надала згоду на виготовлення зазначених підроблених документів, тим самим вступила у злочину змову з ОСОБА_9 та іншими особами, направлену на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі, сприяючи, наданням засобів та усуненням перешкод.

Далі, діючим разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_22 не перебуваючи у персональному складі членів комісії та не маючі відповідних повноважень, виготовила підроблений документ невстановленого зразку, з частковою відсутністю необхідних реквізитів та встановленої численної кількості членів комісії, підписала його як староста Монашівського старостинського округу та затвердила відбитком печатки зазначеної установи, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду № 7 від 10.03.2023 та внесла до нього відомості надані їй ОСОБА_9 , а саме, що підставою для складання його є заява під реєстраційним номером 9 від 10.03.2023, громадянина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та здійснюючого догляд за громадянкою ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стан здоров`я якої підтверджується довідкою ЛКК № 128 від 10.03.2023.

Далі, ОСОБА_22 для надання зазначеному документи вигляду легітимності внесла відомості про нібито присутність при встановленні факту догляду медичної сестри КНП «Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» ОСОБА_24 , та самостійно виконала підпис від імені останньої.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючим разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_25 не перебуваючи у персональному складі членів комісії та не маючі відповідних повноважень виготовила підроблений документ невстановленого зразку, з частковою відсутністю необхідних реквізитів та численної кількості членів комісії, підписала його як староста Монашівського старостинського округу та затвердила відбитком печатки зазначеної установи, а саме : акт встановлення факту здійснення догляду № 9 від 10.03.2023 та внесла до нього відомості надані їй ОСОБА_9 , а саме, що підставою для складання його є заява під реєстраційним номером 11 від 10.03.2023, громадянина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та здійснюючого догляд за громадянкою ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , стан здоров`я якої підтверджується довідкою ЛКК № 127 від 10.03.2023.

Далі ОСОБА_22 для надання зазначеному документи вигляду легітимності внесла відомості про нібито присутність при встановленні факту догляду медичної сестри КНП Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» ОСОБА_24 та самостійно виконала підпис від імені останньої.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

В подальшому 11.03.2023 в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_15 про те, що організація його переправлення через державний кордон запланована на 12.03.2023 та йому необхідно бути готовим о 05.00 годин ранку.

12.03.2023 біля 06 год. 06 хв. до будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_15 , згідно попередньої домовленості прибув автомобіль моделі «Nissan Pathfinder», державний номер НОМЕР_9 , під керуванням ОСОБА_26 , в салоні якого знаходилась особа, яка нібито згідно медичного висновку має в наявності порушення функцій організму, через які не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі - громадянка України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , супровід якої згідно злочинного плану ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , нібито повинен був здійснювати ОСОБА_15 .

Далі, на зазначеному автомобілі ОСОБА_15 та вищевказані особи направилися до с. Маяки Одеської області, де по дорозі у с. Великий Дальник біля будинку АДРЕСА_5 підібрали іншу нібито хвору особу, яка потребує постійного догляду - громадянку України ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з метою організації незаконного перетину державного кордону ОСОБА_23 , також під виглядом здійснення догляду на постійній основі, надавши таким чином легітимності перетину державного кордону України у військовий час останнім.

У той же день, біля 07.00 год., прибувши у с. Маяки Одеської області, ОСОБА_15 , водія та зазначених хворих осіб вже чекали ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , які, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного перетину державного кордону України особою призовного віку, передали ОСОБА_15 запрошення Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради за вих. № 111 від 12.03.2023, виписане на ім`я останнього, на 13.03.2023 нібито з метою оформлення пакету документів по догляду за хворим та додатково проінструктували ОСОБА_15 , надавши поради та вказівки щодо його незаконного переправлення через державний кордон України та щодо можливості, у разі виникнення потреби, здійснення дзвінка старості Монашівського старостинського округу ОСОБА_22 , яка повинна підтвердити легітимність документів, що стануть подальшою підставою для перетину ОСОБА_15 державного кордону України, а саме: акту, складеного відповідно до пункту 2-1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, про те, що ОСОБА_15 здійснює постійний догляд за ОСОБА_21 , яка відповідно до довідки ЛКК № 128 від 10.03.2023 потребує постійного стороннього догляду.

При цьому, пакет документів, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду, довідка Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради, що підтверджує факт здійснення догляду, незаконно виготовлена ОСОБА_22 , висновок про наявність порушення функцій організму хворого, внаслідок яких особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує непрофесійного догляду, висновок ЛКК, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, був переданий на руки водію ОСОБА_27 .

Далі, згідно розробленого плану, з метою надання діям ОСОБА_15 вигляду законного характеру, ОСОБА_4 і ОСОБА_9 посадили ОСОБА_15 до маршрутного такси, що прямувало у напрямку м. Татарбунари Одеської області, та за вказівкою яких він доїхав до с. Удобне Одеської області, де вони його очікували згідно попередньої домовленості.

Діючи згідно наданих ОСОБА_4 і ОСОБА_9 вказівок, ОСОБА_15 сів до автомобіля моделі «Мерседес Віта», державний номер НОМЕР_10 , під керуванням громадянки ОСОБА_28 , в салоні якого знаходилась раніше незнайома йому хвора особа ОСОБА_21 , який у той же день, 12.03.2023 о 10:13 год., перетнув державний кордон України та направився у напрямку м. Каушан Республіки Молдова.

Крім того, в той же день, 12.03.2023 ОСОБА_23 , незаконну організацію перетину якого також організовували ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_22 , діючи за вказівками останніх та маючи на руках пакет документів, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду, довідку Маразліївської сільської ради, що підтверджує факт здійснення догляду, незаконно виготовлений ОСОБА_22 , висновок про наявність порушення функцій організму хворого, внаслідок яких особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує непрофесійного догляду, висновок ЛКК, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі сів до автомобіля моделі «Форд Тарнео Коннект», державний номер НОМЕР_11 , під керуванням громадянина ОСОБА_29 , в салоні якого знаходилась, раніше не знайома йому хвора особа ОСОБА_20 , який у той же день о 11:16 год. перетнув державний кордон України та направився у напрямку м. Каушан Республіки Молдова.

При цьому, підставою для безперешкодного виїзду у пункті пропуску через державний кордон «ІНФОРМАЦІЯ_3» НОМЕР_7 Прикордонного загону ПРУ ДПС України ОСОБА_15 та ОСОБА_23 були надані співробітникам прикордонного загону ДПС України підроблені акти встановлення догляду за хворими ОСОБА_21 та ОСОБА_20 та медична документація, що підтверджує наявність хвороб у останніх.

Після перетину державного кордону України перебуваючи на території Республіки Молдова ОСОБА_15 та ОСОБА_23 за додаткову плату на автомобілі під керування ОСОБА_30 направились до готелю, а хворі особи ОСОБА_21 та ОСОБА_20 на автомобілі під керуванням ОСОБА_28 , не відвідуючи будь - яких медичних закладів на території Республіки Молдова у той же день у 13:55 год. через прикордонний пункт пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_7 Прикордонного загону ПРУ ДПС України повернулись до України.

Після того, як автомобіль з ОСОБА_15 перетнув державний кордон України, згідно попередньої домовленості щодо передачі грошової винагороди за організацію його переправлення через державний кордон України, на зустріч із ОСОБА_4 на парковку автотранспорту біля торгового центру «Таврія Маршал», розташовану по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, 13.03.2023 року біля 10.30 годин прибув ОСОБА_18 , тобто особа-гарант, який передав останній заздалегідь виготовлені імітаційні грошові кошти у розмірі 5200 доларів США.

Після отримання ОСОБА_4 грошової винагороди, остання та ОСОБА_9 були затримані з метою недопущення вчинення аналогічних злочинів у подальшому, а їх незаконні дії викрито органом досудового розслідування.

13.03.2023 року, о 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України, за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.03.2022 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.06.2023 року о 11 год. 17 хв. ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.332 та ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України.

Допитаний як підозрювана, ОСОБА_4 від дачі показів відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України.

Досудове розслідування проводиться за ознаками вчинення тяжкого злочину, тобто відповідно до ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. Чотиримісячний строк досудового розслідування спливає 14.07.2023 року

У вказаний строк завершити досудове розслідування неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження. Необхідно здійснити визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які мають важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, проведення яких потребує додаткового часу строком не менше ніж 2 (два) місяці, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до 4-х місяців.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки підстав для продовження найбільш суворого запобіжного заходу немає, ОСОБА_4 має намір заключити угоду зі слідством.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

13.03.2023 року, о 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України, за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

14.03.2022 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Інкримінована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання належними та допустимими доказами, зокрема: рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 31.01.2023; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.2023 року; рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023; рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023; протоклом огляду аканту соціальної мережі «Одноклассники» від 31.01.2023 року; висновком експерта лінгвістичної експертизи № 68 від 27.03.2023; поясненнями свідка ОСОБА_15 від 06.02.2023; 01.03.2023; 27.04.2023; поясненнями свідка ОСОБА_18 від 14.03.2023; протокол огляду місця події від 13.03.2023 під час якого у сумці ОСОБА_4 були виявлені та вилучені імітаційні грошові кошти; протоколом обшуку від 13.03.2023 за місцем мешкання громадянки ОСОБА_4 під час якого були виявлені та вилучені два файла з пакетами документі стосовно оформлення догляду ОСОБА_31 за громадянкою ОСОБА_21 та громадянином ОСОБА_23 за громадянкою ОСОБА_20 ; протоколом обшуку від 13.03.2023 автомобіля належного ОСОБА_9 під час якого були виявлені та вилучені копії документів громадянина ОСОБА_15 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 25.02.2023 відносно ОСОБА_4 ; протоколом за результатами проведення НСРД від 08.03.2023 відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 показами свідка ОСОБА_24 від 10.01.2023; висновком судової почеркознавчої експертизи № 124 від 18.04.2023; висновком судової технічної експертизи № 123 від 18.04.2023; показами підозрюваних ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , матеріали відносно яких виділені в окремі провадження; оглянутими та долученими в якості речових доказів медичними документами та документами стосовно оформлення догляду за хворими. положенням про складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням виконкому Маразліївської сільської ради № 162/2023 від 30.11.2022; рішенням виконкому Маразліївської сільської ради «Про затвердження Акта, складу комісії, яка буде встановлювати факт здійснення догляду за особами з інвалідністю 1 чи іі групи або особами, які потребують постійного догляду.

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 15.03.2023 підозрюваній ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.05.2023 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 746 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 999 580 грн.

08.05.2023 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_32 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 був продовжений на два місяця тобто до 06.07.2023.

В ході здійснення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій направлених на встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень статті 183 КПК України, під час воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, здійснення незаконного впливу на свідків в рамках вказаного кримінального провадження, вчинення нового злочину.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання прокурора ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу. Однак, суд в цьому випадку не може погодитися з прокурором, що наявність цих ризиків є безумовною підставою для ізоляції підозрюваного і взяття його під варту.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м?якого (особисте зобов?язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Суд відмовляє у застосуванні чи продовженні строку дії запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчичй суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, є: об`єктивні причини, це складність кримінального провадження, в тому числі; тривалість процедури легалізації матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, велика кількість осіб, якім можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, тривалість та складність призначених судових експертиз та завантаженість експертів.

Необхідно враховувати резонансність вказаної справи, зухвалість вчиненного злочину, внаслідок якого підривається авторитет и суверенітет України.

А тому, суд доходить висновку, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід враховувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому саме на такий термін слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, для прийняття законного рішення у кримінальному провадженні та забезпеченні проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення необхідно провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати легалізовані матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій у повному обсязі; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 04.07.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 01.02.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було продовжено до 6 місяців, тобто до 14.09.2023 року.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 потрібно продовжити на строк до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197-199, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 01.09.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 04.07.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 05.07.2023 року о 16:00 годині в залі суду № 131.

Слідчий суддя ОСОБА_1

04.07.2023