У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000004 від 01 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000004 від 01 грудня 2022 року.

07 вересня 2023 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про залишення клопотання без розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, та беручи до уваги заявлену прокурором заяву, заява про залишення клопотання без розгляду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання про залишення клопотання, поданого в порядку ст. 206 КПК України, без розгляду.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням вкладеного вище, принципу диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення заяви про залишення клопотання без розгляду.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 206, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000004 від 01 грудня 2022 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1