УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 206/785/15-к

Провадження № 51 - 5165 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року щодо нього,

встановив:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 років. Цим вироком цивільний позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Цією ухвалою вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року змінено та ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 49, ст. 74 ч. 5 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та ОСОБА_4 надано п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який обчислювався з дня отримання копії ухвали особою, і йому було вказано на недоліки поданої ним скарги та зазначено про необхідність їх усунення.

Зокрема, ОСОБА_4 було вказано про необхідність зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувавши їх, та зазначити у чому, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України. Особі було зазначено, що відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Крім того, засудженому було зазначено про необхідність врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

На виконання зазначеної ухвали Верховного Суду від 31 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_4 , хоч і надіслав касаційну скаргу на усунення недоліків, проте недоліків поданої ним касаційної скарги не усунув з огляду на таке.

Так, ОСОБА_4 , хоч і вказав свою вимогу до суду касаційної інстанції щодо скасування судових рішень, проте в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України він не зазначає у чому, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України. При цьому вимогу про закриття кримінального провадження у касаційній скарзі необґрунтовано, відповідних доводів не наведено та підстав для такого закриття не зазначено.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, ОСОБА_4 не вказав на конкретні порушення закону, які, на його думку, є підставами для скасування судових рішень і які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону допущені судами при їх винесенні, конкретних доказів і аргументів в обґрунтування кожної позиції не навів, зазначивши лише загальні формулювання.

Таким чином, ОСОБА_4 вказаних вимог щодо своєї касаційної скарги не виконав та недоліків своєї касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 31 серпня 2023 року, не усунув.

За обставин того, що ОСОБА_4 не усунув недоліків своєї касаційної скарги, яка була залишена без руху, його касаційна скарга підлягає поверненню на підставі ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ст. ст. 427, 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року щодо нього повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3