ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6678/23
провадження № 1-кс/753/1439/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 17 лютого 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089,

в с т а н о в и в:

26 квітня 2023 року до Дарнцького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 17 лютого 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089.

ОСОБА_3 зазначив, що постанова про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України є незаконною, оскільки йому завдано шкоди, а саме не виплачено грошове утримання та нарахування, які повинні бути виплачені при звільненні та відсутній наказ про його звільнення.

Розгляд скарги призначено на 28 квітня 2023 року.

28 квітня 2023 року у судове засідання з`явився ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав просив задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явися про розгляд скарги повідомлялась належним чином.

Судом було відкладено розгляд скарги на 3 травня 2023 року та витребувано матеріали кримінального провадження.

Дослідивши доводи скарги ОСОБА_3 витребувані з Дарницького УП ГУНП в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000089, слідчий суддя виходить із такого.

Дарницьким УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 17 лютого 2023 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні 0000089. У вказаній постанові зазначено, що свідок ОСОБА_3 повідомив, що громадянин ОСОБА_5 подав до АТ "Приватбанк" недійсні документи, відповідно до яких він є головою "ГБК "Позняки-3" та на підставі зазначених документів, отримав доступ до розрахункового рахунку на якому зберігаються кошти членів "ГБК "Позняки-3", станом на 1 січня 2023 року на рахунку перебували 135307 грн. Під час досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_3 завдана будь-яка шкода. Потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні є Гаражно-будівельний кооператив "Позняки-3".

Відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною п`ятою статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, КПК України допускає можливість прийняття відповідних рішень щодо потерпілих у кримінальному провадженні, а процесуальною підставою для ненабуття особою статусу потерпілого є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено частиною першою статті 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Відповідно до статті 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, ОСОБА_3 у скарзі не наведено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили, що йому дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як це передбачено частиною першою статті 55 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що він вважає, що йому завдано майнової шкоди, оскільки порушено його трудові права, а саме: не виплачено грошове утримання та нарахування, які повинні бути виплачені при звільненні та відсутній наказ про його звільнення.

Однак, ОСОБА_3 не зазначено, в чому полягає спричинена йому шкода саме в даному кримінальному провадженні й не надано до суду жодного підтвердження таких аргументів, що засвідчували б очевидні ознаки спричинення йому шкоди, імовірних душевних страждань, переживань або фізичних страждань тощо, в розумінні положень частини першої статті 55 КПК України. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги.

Відносини, що скалися між ним, як головою кооператву та кооперативом як юридичною особою регулюються Законом України "Про кооперацію" та статутом відповідного кооперативу.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 не наведено органу досудового розслідування та слідчому судді достатніх доказів про можливість завдання йому шкоди у кримінальному провадженні № 0000089.

Дізнавач на цьому етапі досудового розслідування правомірно прийняв рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000089.

Дізнавачем зазначено мотиви, з яких він виходив, приймаючи постанову від 17 лютого 2023 року.

Разом із тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою начальника сектора дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 закрито епізод за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000089 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , підстави звернення із вказаною скаргою, постанову від 17 лютого 2023 року, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова дізнавача є мотивованою, із зазначенням правових підстав для відмови у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089.

З огляду на наведене, у задоволенні скарги на постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 17 лютого 2023 року про відмови у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 7, 9, 55, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 17 лютого 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000089 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1