Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2905/23
Провадження № 1-кс/723/3710/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні начальника СД Відділення поліції № 1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

встановив:

Дізнавач, який здійснює дізнання у кримінальному провадженні начальник СД Відділення поліції № 1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт автомобіля посилаючись на те, що 28 червня 2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (надалі ЄРДР) було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000331 в ході розслідування якого був вилучений на території пункту пропуску «Красноїльськ», автомобіль марки «VOLKSWAGEN, VW» моделі «АRTEON» іноземної реєстрації номерний знак « НОМЕР_1 », в якому виявлені імовірні ознаки підробки номерів вузлів та агрегатів.

Про вказані імовірні ознаки, відомості було також внесено 06.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України, внаслідок чого автомобіль було повторно вилучено 06.07.2023 року та постановою дізнавача визнано його речовим доказом в кримінальному провадженні.

Дізнавач та прокурор просили з метою збереження цього автомобіля, як речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, накласти на нього арешт.

В клопотанні дізнавач і прокурор просили їх повідомити про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак оскільки слідчим суддею здійснюється розгляд клопотання про арешт майна, а не апеляційної скарги то вважається, що таке прохання було помилкою при написанні клопотання і така помилка до уваги не прийнята.

Внаслідок не надання суду контактних телефонів власника майна чи його користувача та передбачених в ст.172 КПК України, строків розгляду такого клопотання, розгляд здійснено без присутності власника чи користувача автомобіля.

Розглянувши вказане клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

28 червня 2023 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000331 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 369 КК України, в ході розслідування якого був вилучений на території пункту пропуску «Красноїльськ», автомобіль марки «VOLKSWAGEN, VW» моделі «АRTEON» іноземної реєстрації номерний знак « НОМЕР_1 », в арешті якого ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду, від 30.06.2023 року, яка є доступною в реєстрі судових рішень, було відмовлено.

06 липня 2023 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000164 за правовою кваліфікацією ст. 290 КК України, з приводу підробки номерів вузлів і агрегатів цього ж автомобіля.

По вказаному провадженню дізнавач 06 липня 2023 року направив до слідчого судді клопотання про арешт автомобіля, яке 07 липня 2023 року було повернуто прокурору для виправлення виявлених і зазначених в ухвалі недоліків і надано для цього строк - 72 години.

Заново подане 11.07.2023 року, за межами 72, законодавчо визначених годин, клопотання було призначено до судового розгляду в яке дізнавач та прокурор не з`явились, хоча судом належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду клопотання, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Таким чином дослідивши клопотання і додані до нього документи слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України передбачає певні ризики, наявність яких свідчать про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач в своєму клопотанні зазначив мету арешту автомобіля, а саме збереження його як речового доказу, однак в порушення вимог ч.1 ст. 170 КПК України не конкретизував ризики, які свідчили б про необхідність арешту майна.

Так, зазначаючи про наявність ризиків які свідчать про необхідність арешту майна дізнавач послався на те, що автомобіль, якщо він не буде арештований, може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, втрачений, знищений, використаний, перетворений, переданий, відчужений або зникне.

На думку слідчого судді, вказані негативні дії із автомобілем беззаперечно призведуть до негативних наслідків для речового доказу. Однак слідчий суддя не знайшов відповіді на запитання чому саме власник цього транспортного засобу, чи його користувач буде вчиняти такі дії із своєю власністю.

Не знайшовши відповіді на це запитання слідчий суддя констатує факт, що доказів наявності зазначених ризиків суду не надано і позбавлення власника майна хоча б однієї правомочності власника буде порушувати його право власності, що є недопустимим.

До того ж, судом встановлено, що органами дізнання та прокурором взагалі не вказаний власник чи користувач майна, що перешкоджає слідчому судді перевірити, шляхом вияснення обставин, наявність ризиків, які не доведені ініціаторами клопотання.

Аналізуючи положення ст.171 КПК України, слідчий суддя відмічає, що необхідність такого виду обтяження щодо майна, як арешт, пов`язана із наявністю альтернативних видів збереження майна, які не пов`язані з його арештом. Такі види зазначені в параграфі 4, Глави 4 КПК України. При цьому в будь-якому випадку згідно ст.100 КПК України, речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, в тому числі, доказаності необхідності арешту майна.

Із клопотання та матеріалів клопотання вбачається, що дізнавач посилається не тільки на те, що автомобіль може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, втрачений, знищений, використаний, перетворений, переданий, відчужений або зникне але і на те, що із цим автомобілем, як тимчасово вилученим майном планується проведення ряду слідчих (процесуальних) дій, зокрема проведення огляду, відібрання зразків для призначення та проведення експертиз, а також пред`явлення для впізнання за участі свідків, необхідність проведення яких в клопотанні також не доведено, в зв`язку з чим суд вважає надуманими ці обставини, оскільки диспозиція статті 290 КК України передбачає вчинення дій по знищенню, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номера двигуна, шасі або кузова транспортного засобу, а дізнавачем та прокурором не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що такі дії вчинено що свідчило б про те, що кримінальне правопорушення було насправді вчинене.

До того ж слідчий суддя констатує, що вказаний автомобіль вже не є тимчасово вилученим майном, оскільки в його арешті було відмовлено, а відповідно він повинен був бути негайно повернутим, згідно ч.3 ст. 173 КПК України, володільцю цього майна.

Крім цього негайне повернення автомобіля передбачено і ч.3 ст.172 КПК України у разі не усунення недоліків клопотання у встановлений судом строк (72 години) оскільки дізнавач звернувся із повторним клопотання за межами цього строку.

.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання дізнавача, який здійснює дізнання ц кримінальному провадженні начальника СД Відділення поліції № 1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN, VW» моделі «АRTEON» іноземної реєстрації номерний знак « НОМЕР_1 » відмовити, внаслідок недоведеності необхідності такого арешту та наявності, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 КПК України, відповідних ризиків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5