Справа № 597/980/23
Провадження № 1-кп/597/61/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ; секретар судового засідання ОСОБА_2 ; учасники провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 15.04.2023 р., які надійшли з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, уродженця с. Ворвулинці Заліщицького р-ну Тернопільської області, який проживає по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2023 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , де побачив кегу з пивом «Бердичівське лагер» . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме кеги з пивом. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану встановленого Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2915-ІХ від 07.02.2023, таємно, шляхом вільного доступу з подвір`я господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , викрав залізну кегу вартістю 1700 грн. з 50 літрами пива «Бердичівське лагер» вартістю 1550 грн. Після чого цю кегу з пивом викотив із території господарства ОСОБА_6 на вулицю. Однак ОСОБА_4 не вдалося вчинити усі дії, які він вважав за необхідними для доведення вказаного злочину до кінця, тобто розпорядитися кегою пива на власний розсуд, з причин, які не залежали від його волі, а саме через те, що його дії були помічені та припинені ОСОБА_7 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 27.04.2023, укладеної між прокурором ОСОБА_8 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000233 від 15.04.2023 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст.468, 469, 472 КПК України, останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, погодився на призначення покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин. При цьому, йому роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме, обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений, розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду. При цьому, суд переконався, що обвинувачений винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. Крім того, судом роз`яснено йому наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену інкримінованими йому статтями КК України та погоджене сторонами угоди покарання.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує особливості та специфіку вчиненого злочину та конкретні обставини його вчинення, тяжкість заподіяного злочину, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, кримінальне правопорушення вчинив вперше, його соціальні та правові характеристики (має постійне місце проживання), які мають кримінально-правове значення, його поведінку до вчинення злочинів (належну поведінку в побуті, відсутність адміністративних стягнень), активний характер сприяння ним під час проведення кримінального провадження, спрямований на забезпечення швидкого досудового розслідування, факт повного і безпосереднього визнання винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, наявність пом`якшуючих обставин, передбачених ст.66 КК України, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку, характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, забезпечуючи принцип співрозмірності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати приписи ст.69 КК України та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачено ч.4 ст.185 КК України, а саме, - у виді громадських робіт .

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії обвинуваченого за інкримінованими йому статтями КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Суд, вирішуючи питання щодо речових доказів і процесуальних витрат, керується приписам ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.374-376, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 15.04.2023 між начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним і призначити покарання за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Речовий доказ: залізну кегу з 50 літрами пива «Бердичівське лагер», яка передана на зберігання ОСОБА_6 під розписку, - залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя: ОСОБА_1