справа № 642/4658/23
провадження № 1-кп/642/451/23
ВИРОК

Іменем України

08 вересня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження №0000895 від 02.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний луч, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактичного проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 19.01.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 5 (п?ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28,05.2023, приблизно о 17 год. 30 хв., в умовах воєнного стану, введеного відповідно Указу Президента України N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , у якій мешкає потерпілий ОСОБА_6 , помітив мобільний телефон, який знаходився на столі в одній із кімнат квартири, та в цей час, у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Vivo 31» 4/128 Ocean Blue, який належить ОСОБА_6 на праві власності. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись тим, що потерпілий спав, таємно, шляхом вільного доступу, викрав залишений без нагляду ОСОБА_6 мобільний телефон «Vivo Y31» 4/128 Ocean Blue, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

В результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5711 грн. 76 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 640М від 14.06.2023.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснив як зазначено вище.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, відомостей про процесуальні витрати та речові докази, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, наслідки кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації, але проживає за іншою аресою разом із матір`ю, не одружений, на утриманні дітей не має.

Виходячи із положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах мінімальної санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 19.01.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 5 (п?ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, зокрема, вважається покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням.

За змістом ч. 3 ст. 78 КК України, у разів вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71,72 КК України.

Кримінальні правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_5 вчинив після ухвалення вказаного вироку суду, в період іспитового строку, тому йому належить частково приєднати невідбуте покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.01.2023 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 27.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 640М від 14.06.2023 у розмірі 716,94 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1