Справа № 404/3921/23
Номер провадження 1-кп/404/224/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000488 від 08.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, студента 2-го курсу Центрального національного технічного університету, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, за наступних обставин.

Так, 07.05.2023 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біля Льотної академії Національного авіаційного університету, що за адресою: м.Кропивницький, вул.Степана Чобану, буд.1. Потім, цього ж самого дня, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли у двір будинків, що по вул.Степана Чобану, більш точної адреси досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, де зустріли раніше їм знайому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В цей час у ОСОБА_3 , на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх діянь, діючи умисно та протиправно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , стоячи спиною до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , з розвороту через ліве плече, кулаком правої руки, наніс один удар в область верхньої та нижньої губи, від отриманого удару потерпіла впала на землю. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ран на верхній губі праворуч з переходом на червону кайму та слизову, рани на слизовій нижньої губи праворуч, які відповідно до висновку експерта №424 від 10.05.2023 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, строком понад 6 до 21 доби.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Визнає, що його діями дійсно заподіяно легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному проступку, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, студент, не працює, неодружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального проступку, його особу, який характеризується позитивно, вперше вчинив кримінальний проступок, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ст.125 ч.2 КК України, та підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання не вбачає.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370-371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та призначити йому покарання за ст.125 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1275 гривень (одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень) 00 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1