Справа № 463/3280/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/681/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.05.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за її заявою від 06.04.2023 року,

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за її заявою від 06.04.2023 року.

Скаржник звернулася до слідчого судді зі скаргою щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за її заявою від 06 квітня 2023 року поданою в ТУ ДБР про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.04.2023 вбачається що ОСОБА_6 , вважає, що суддями Господарського суду м.Івано-Франківська - ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурорами - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими посадовими особами було вчинено кримінальне правопорушення при розгляді кримінальної справи у кримінальному провадженні № 0002011.

За своїм змістом вказана заява ОСОБА_6 , зводиться до незгоди із рішеннями та професійною діяльністю суддів та інших посадових осіб, окрім цього жодних фактів вчинення злочину ненаведено.

Здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності судового рішення та витребування пояснень у суддів з приводу ухваленого рішення не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 124 Конституції України, оскільки делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

Враховуючи наведене слідчий суддя вважав, що заява скаржника від 06.04.2023, що надійшла до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення суддями та іншими посадовими особами кримінального правопорушення.

Отже, дана заява не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч.1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подала клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційну скаргу в якій зазначає незгоду з оскаржуваною ухвалою мотивуючи тим, що рішення суддів давно набули законної сили і жодного впливу на них не вчиняється. Апелянт просить виконати все що зазначено в її скарзі від 25.04.2023 згідно якої винесена ухвала від 26.05.2023.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на дії працівників поліції, прокуратури, які спричинили до настання у неї ОСОБА_6 інсульту, який трапився при загрозі її життю, а саме наміру викрадення з метою шантажу і впливу на її брата. Покликання слідчого судді про те, що в заяві не зазначено, не наведено жодних фактів вчинення злочину, а в подальшому і відсутня інформація яка б вказувала на наявність в діях суддів та інших посадових осіб кримінального правопорушення - є голослівними. Вважає, що надала ДБР на 50 сторінках докази вчинення кримінального правопорушення, але для слідчого судді це нічого не значить.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 , яка була належним чином повідомлена, не з`явилася, клопотань про відкладення не подавала, в апеляційній скарзі зазначила про незадовільний стан здоров`я який можливо не дасть їй можливості прибути в суд.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 06.04.2023 ОСОБА_6 подала до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, повідомлення про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України (а.с.2) за фактом можливого вчинення суддями Господарського суду м. Івано-Франківська - ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурорами - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими посадовими особамикримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28, 146, 147, 206, 255, 256, 358, 365, 366, 369-2, 371, 372, 374, 375, 383, 384 КК України та просив внести відомості в ЄРДР. Станом на день подачі скарги в суд першої інстанції відомості в ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просить скаргу задовольнити.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції з наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.04.2023 ОСОБА_6 , вважає, що суддями Господарського суду м.Івано-Франківська - ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурорами - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими посадовими особами було вчинено кримінальне правопорушення при розгляді кримінальної справи у кримінальному провадженні № 0002011.

За своїм змістом вказана заява ОСОБА_6 , зводиться до незгоди із рішеннями та професійною діяльністю суддів та інших посадових осіб, окрім цього жодних фактів вчинення злочину ненаведено.

У зв`язку з викладеним, на підставі результату судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретних подій злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також мотиву, прямого умислу чи зацікавленість посадових осіб.

Мотиви скаржниці по суті є її суб`єктивне сприйняття та зводиться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб при виконанні службових обов`язків.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у заяві ОСОБА_6 від 06.04.2023 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення. Покликання скаржниці на переслідування, утримання в заручниках вчинення інших дій стосовної неї та її родичів суддями, слідчими, прокурорами щодо їх можливих незаконних дій не підтверджені конкретними відомостями про обставини, які б підтверджували конкретні факти кримінального правопорушення. Перерахування статей кримінального кодексу по яких можливо було вчинено злочин по відношенню до скаржниці не є підставою для внесення відмостей в ЄРДР.

Колегія суддів звертає увагу на те, що внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 26.05.2023 є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.05.2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР за її заявою від 06.04.2023 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: