Провадження № 1-кс/947/5682/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та незаконних дій працівників правоохоронних органів Одеської області щодо сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів.

Відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України 08.09.2021 року внесено на підставі звернення, відповідно до якого на території міста Одеса функціоную близько 87 незаконних гральних закладів, організатори яких щомісячно сплачують грошову винагороду окремим керівникам Національної поліції у місті Одеса.

Крім того, на підставі заяви ОСОБА_5 від 12.07.2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000192 за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В подальшому вищевказані кримінальні провадження об`єднано в одне кримінальне провадження під номером № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Так, в ході досудового розслідування від Одеського управління ДВБ НП України отримано інформацію, що на теперішній час на території м. Одеси функціонують та здійснюють свою противоправну діяльність незаконні гральні заклади. Зокрема, відповідно до інформації свідка та оперативного підрозділу незаконний гральний заклад функціонує за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому співробітники поліції ГУНП в Одеській області не докладають достатніх зусиль щодо припинення незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей та можливо умисно з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах не вживають передбачених законодавством заходів щодо припинення незаконної діяльності.

В ході проведення допиту у якості свідка ОСОБА_5 зазначені вище обставини підтвердив.

У зв`язку з викладеним, в діях вищевказаної групи осіб з числа співробітників поліції та інших причетних осіб наявні ознаки організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів працівниками правоохоронних органів Одеської області, що спричиняє тяжкі наслідки, тобто ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Так, 21.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2023 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: 7 карток входу до гральних зал.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про арешт майна.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та клопотання просив задовольнити.

Представник власника вилученого майна заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 речі не мають до кримінального провадження жодного відношення, а прокурором необґрунтовано на підставі чого вони відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та незаконних дій працівників правоохоронних органів Одеської області щодо сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Так, 21.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2023 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: 7 карток входу до гральних зал, про накладення арешту на які на даний час просить прокурор.

В подальшому, прокурором своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна на розгляд слідчому судді. За результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, відповідно до чого прокурор повторно звернуся до суду із клопотанням про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені картки відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо можуть містити в собі відомості щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого 22.03.2023 року про визнання вилучених під час обшуку карток речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки майно вилучене в ході обшуку визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення слідчий дій. В свою чергу, не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучене 21.03.2023 року в ході проведення за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: 7 карток входу до гральних зал.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1