Справа № 159/2766/23
Провадження № 1-кп/159/407/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 16.03.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, особи з інвалідністю ІІІ групи, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 15 березня 2023 року, в період часу з 12:30 по 12:46, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиць торгівельного залу магазину «Сім 23» № НОМЕР_1 ТзОВ «Клівер Сторс», що знаходиться за адресою: бульвар Лесі Українки, 12, м.Ковель упаковку ковбаси «Махан» вагою 0,744 г вартістю 232,72 грн, два напою слабоалкогольного енергетика «Рево» 0,5 л вартістю 75,28 грн, напій «Кока Кола» 2л вартістю 42,12 грн, хліб «Волинський» вартістю 13,87 грн, а всього продуктів на суму 369,99 грн і не розрахувавшись вийшов з магазину.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини вчиненого кримінального правопорушення учасниками судового розгляду не оспорюються.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив фактичні обставини вчиненого діяння, вину визнав та показав, що в той період вів неправильний спосіб життя, перебував в стані сп`яніння, не мав коштів розрахуватись за продукти, тому викрав з магазину перелічені товари. На даний час шкоду добровільно відшкодував. Просив врахувати, що в результаті падіння у 2018 році з висоти отримав черепно-мозкову травму і є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживає разом з батьками, належить до релігійної громади і готовий змінити своє життя.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 повідомив, що кожні п`ять днів проводиться ревізія товару, у разі виявлення нестачі переглядають камери відео спостереження. Саме у такий спосіб був встановлений факт крадіжки, про що повідомлено правоохоронні органи, які встановили особу обвинуваченого. Представник потерпілого підтвердив відшкодування завданої шкоди в повному обсязі.

Переконавшись у добровільності та істинності позиції учасників судового розгляду, які не оспорюють обставини інкримінованого кримінального правопорушення, правильно розуміють зміст цих обставин, суд керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд відповідно до вимог статей 50,65 КК України враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке у зв`язку із кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану» віднесено за приписами ст.12 КК України до тяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №170 від 22.05.2023 ОСОБА_5 через наявність психічних розладів в результаті отриманої ЧМТ на час вчинення злочину і в даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто обвинувачений є обмежено осудною особою.

Згідно зі статтею 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною підлягає кримінальній відповідальності, її стан враховується при призначенні покарання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

У кожному випадку застосування статті 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно не справедливим.

Санкція частини четвертої статі 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є молодою особою з інвалідністю, має міцні соціальні зв`язки, визнав свою вину, засвідчив в судовому засіданні готовність в подальшому відповідально ставитись до своїх вчинків, повідомив, що відвідує релігійні зібрання і знайшов нове коло спілкування, з огляду на розмір викраденого майна та повне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, суд вважає мінімальне покарання передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років явно не справедливим і суворим для обвинуваченого.

Наведені судом дані про особу обвинуваченого та конкретні обставини вчиненого свідчать про зниження ступеня тяжкості злочину.

На переконання суду достатнім для виконання завдань кримінального судочинства є призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Враховуючи, що злочин вчинений обвинуваченим вперше суд також вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк та поклавши передбачені ст.76 КК України обов`язки, які будуть слугувати дієвим заходом контролю за поведінкою особи та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази і процесуальні витрати відсутні.

Строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився, підстави для обрання запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 349,374,375 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1