Дата документу 07.07.2023Справа № 554/5937/23
Провадження № 1-кс/554/8233/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 04.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 04.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Підставами для арешту майна прокурор вказує, що Сектором дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303, внесеному до ЄРДР 04.07.2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Установлено, 04.07.2023 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що цього ж дня під час несення служби на трасі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 364 кілометр, для перевірки документів було зупинено транспортний засіб марки «МАН» д.н.з « НОМЕР_1 » ВЕ під керуванням ОСОБА_4 , який надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, яке мало ознаки підробки.

В ході огляду бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, вилучено та поміщено до прозорого поліетиленового файлу з підписами учасників огляду.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України вилучений бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів кримінального правопорушення.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , вилучене в останнього у ході огляду 04.07.2023 року, є предметом, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів кримінального правопорушення.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, та у зв`язку з необхідністю проведення криміналістичної експертизи та інших слідчих дій, є потреба накладення арешту на бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, прокурор просить задовольнити клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заява в якій підтримав клопотання про арешт майна, просив справу розглядати без його участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що Сектором дізнання ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000303, внесеному до ЄРДР 04.07.2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

Установлено, 04.07.2023 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що цього ж дня під час несення служби на трасі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 364 кілометр, для перевірки документів було зупинено транспортний засіб марки «МАН» д.н.з « НОМЕР_1 » ВЕ під керуванням ОСОБА_4 , який надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, яке мало ознаки підробки.

В ході огляду бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, вилучено та поміщено до прозорого поліетиленового файлу з підписами учасників огляду.

Прокурором доведено, що майно, а саме: бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, вилучене під час проведення огляду від 04.07.2023 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене під час огляду від 04.07.2023 року бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 04.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 0541, від 25.01.2022 року, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1