ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1671/23 Справа № 202/7642/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 21 серпня 2023 року включно, без визначення застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, санкція якого передбачає довготривале позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування.

Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, в результаті його злочинних дій настала смерть потерпілого, завдані матеріальну та моральну останній не відшкодував, що, на думку суду, свідчить про вагомість заявлених ризиків. Крім того зазначено, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків з метою примушування для надання тих чи інших показань, так як останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання.

Доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена продовженням досудового розслідування у зв`язку з проведенням ряду слідчих та процесуальних дій.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Зазначає, що клопотання слідчого не містить посилання на докази та обмежується виключно перерахуванням ризиків.

Акцентує увагу на тому, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, працевлаштований, утримує неповнолітніх дітей та батьків похилого віку.

Вказує про необґрунтованість пред`явленого підозри та недоведеність вини ОСОБА_8 у скоєному, оскільки стороною обвинувачення приховано обставини дорожньо-транспортної пригоди, на які вказували свідки, докази щодо наявності на автомобілі підозрюваного слідів нашарування жовтого кольору втрачено, по кримінальному провадженню залучено неналежного потерпілого, експертні дослідження проведені без врахування повного спектру пошкоджень автомобіля підозрюваного, які відбувались в різних місцях та в різний час.

Зазначає про недопустимість доказів по справі, а саме протоколу огляду автомобіля підозрюваного, протоколу огляду місця події та, відповідно, висновків експертів. Зауважує, що у кримінальному провадженні жодна з експертиз не проводилась щодо повного спектру наявних пошкоджень автомобіля Шкода Октавія НОМЕР_1 з прив`язкою до місця та часу виявлених механічних пошкоджень. Вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є недопустимим доказом, а огляд проведений з істотним порушення норм Інструкції, оскільки у висновку № 2326 не вказано кінцевого діагнозу щодо наявності кількості проміле виявлених в крові та сечі у ОСОБА_8 , що вказує на відсутність кваліфікуючої ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №000382 щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

19 червня 2023 року прокурором було подано клопотання про продовження строку тримання цього підозрюваного під вартою, обгрунтоване тим, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи ОСОБА_8 не відпали і продовжують існувати.

Оскаржуваною ухвалою вказане клопотання було задоволене.

Станом на час апеляційного розгляду досудове розслідування у справі не закінчене, оскільки необхідно отримати висновки експертиз, провести інші необхідні процесуальні дії, відкрити та ознайомити з матеріалами кримінального провадження учасників процесу, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перевіривши з урахуванням доводів апеляційної скарги представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлювали продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є достатньою для продовження запобіжного заходу мірою підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: витягом з ЄРДР №000382 від 29.04.2023 року; протоколом огляду місця події від 29.04.2023 року, в якому зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, локалізація пошкоджень на транспортному засобі (електровелосипеді) та труп потерпілого (а.с. 8-18); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка вказала, що 29 квітня 2023 року під час руху по пр. Богдана Хмельницького, почула звук удару, після чого побачила, справа відносно напрямку руху чоловік потерпілий відлітає від удару за межі проїзної частини, після чого перевела погляд на автомобіль який здійснив наїзд, це було авто чорного кольору, марки Шкода, котрий після наїзду змінив напрям руху ліворуч, виїхав на середню смугу для руху проїзної частини та допустив зіткнення своєю правою-задньою частиною авто з задньою частиною бетонозмішувача, котрий стояв на світлофорі, після чого водій автомобіля Шкода поїхав в напрямку Ж/М 12 Квартал (а.с. 24-25); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що 29 квітня 2023 року, рухаючись по пр. Богдана Хмельницького, в дзеркало заднього виду побачив, як зі швидкістю приблизно 120 км/год до його автомобіля наблизився легковий автомобіль темного кольору Шкода Октавия, який не зменшуючи швидкості, почав змінювати свій напрямок та виїхав на крайню праву смугу, де рухався велосипедист та допустив зіткнення з ним, в результаті чого велосипедиста підкинуло до гори та він впав на проїзну частину, після чого водій автомобіля Шкода Октавия допустив зіткнення з автомобілем бетонозмішувача та не зупиняючись виїхав на зустрічну смугу руху в напрямку ж/м 12 Квартал (а.с.26-27); висновком експерта №3416/2285-Е, згідно якого смерть потерпілого настала внаслідок сумісної травми тіла у вигляді переломів ребер та лівої малогомілкової кістки, розривів сполук шийного відділу хребта, крововилив у м`які покривні та внутрішні тканини тіла і органи, котра ускладнилась розвитком шоку (а.с. 32-37); висновком експерта №9106 від 08 травня 2023 року, згідно якого при судово-токсилогічному дослідженні газо-хроматографічним методом, в доставленій крові та сечі ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,37 в крові, та 2,94 в сечі, наркотичні препарати, лікарські чи інші речовини, що знижують увагу та швидкість реакції не виявлено (а.с. 38-48); висновком експерта №СЕ-19/104-23/18697-ІТ, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia повинен діяти згідно п. п. 10.1, 12.4, 12.9 ПДР, та з технічної точки зору порушення п.10.1 знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП (а.с.54), які в своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час вирішення кримінального обвинувачення по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для продовження запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як необгрунтовані.

В даному випадку, на думку колегії суддів, підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного злочину є достатньо вірогідною для вирішення питання про запобіжний захід.

Доводи захисника щодо необгрунтованості пред`явленої підозри, недопустимості доказів колегія суддів не приймає до уваги як передчасні, оскільки заявлена стороною обвинувачення кваліфікація дій ОСОБА_8 не є очевидно безпідставною, а дослідження доводів сторони захисту у цій частині буде предметом судового розгляду справи по суті.

Твердження захисту щодо відсутності належних доказів перебування ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованого злочину у стані алкогольного сп`яніння не узгоджуються із матеріалами справи, зокрема із висновком експерта №9106 від 08 травня 2023 року, згідно із яким при судово-токсилогічному дослідженні газо-хроматографічним методом в доставленій крові та сечі ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,37 в крові, та 2,94 в сечі, наркотичні препарати, лікарські чи інші речовини, що знижують увагу та швидкість реакції не виявлено (а.с. 38-48). Інші доводи захисника в частині визнання допустимості вказаного доказу, оцінки його при встановленні кваліфікуючих ознак будуть предметом розгляду справи по суті та не слугують підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора.

Також є правильними висновки суду щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яка за правилами ст. 12 КК України є тяжкими злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись з огляду на чинники, пов`язані з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваного від суду, колегія суддів бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не надано доказів здійснення ОСОБА_8 спроб переховування є необґрунтованими, оскільки вчинення таких дій було унеможливлене застосуванням виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, про вагомість вказаного ризику свідчать обставини справи, оскільки підозрюваний після зіткнення з електровелосипедом покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, залишивши потерпілого в безпорадному стані.

Також є грунтовними висновки суду щодо наявності ризику впливу на свідків з огляду на те, що підозрюваний має доступ до матеріалів справи, йому відомі анкетні дані та місця проживання або перебування останніх, у зв`язку з чим ОСОБА_8 , залишаючись на свободі, з метою схилення до надання тих чи інших показань може здійснювати незаконний вплив на них.

Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість скоєного злочину, у подальшому, за збігом часу досудового розслідування та зміною обставин, що мають значення, доцільність застосування альтернативного запобіжного заходу може бути предметом обговорення, втім на даний час менш обтяжливий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді- залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4