ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/617/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/135/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.189 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року,

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Заставна Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України і призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк призначеного ОСОБА_7 покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 квітня 2022 року по 26 вересня 2022 року включно та з 06 березня 2023 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- 18 грудня 1998 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ст.229-6 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23 серпня 2000 року по відбуттю покарання;

- 16 травня 2001 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.196-1, ч.2 ст.215-3, ч.3 ст.193 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 25 липня 2005 року постановою Вінницького районного суду умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 25 днів;

- 07 серпня 2008 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч,2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.ст. 69, 70 КК України на 2 роки обмеження волі, звільнений 23 жовтня 2009 року по відбуттю покарання;

- 22 березня 2011 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ст.69, ч.1 ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Тернопільської області переглянуто вирок та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі; звільнений 13 січня 2016 року по відбуттю покарання;

- 14 травня 2021 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України і призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2021 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць із конфіскацією майна, яке є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк призначеного ОСОБА_8 за цим вироком покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 квітня 2022 року по 26 вересня 2022 року включно та з 06 березня 2023 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду, в середині жовтня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1500 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

Крім того, 19.11.2021 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_7 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 600 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 600 грн. якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

04.12.2021 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальні мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 500 грн якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

07.12.2021 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, ОСОБА_7 з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характер перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1000 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

29.12.2021 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

02.01.2022 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 200 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 , як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

05.02.2022 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 400 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 400 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У першій половині дня, 17.02.2022 року, у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1500 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У другій половині дня, 17.02.2022,року, у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1000 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

20.02.2022 року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1500 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

21.02.2022 у року у ОСОБА_7 , який мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1000 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

В першій половині дня, 12.03.2022 року, у ОСОБА_7 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 800 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 800 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У другій половині дня, 12.03.2022 року, у ОСОБА_7 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 ,, повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1500 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У першій половині дня, 29.03.2022 року, у ОСОБА_7 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 1000 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1000 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У другій половині дня, 29.03.2022 року, у ОСОБА_7 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 700 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 700 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

09.04.2022 року, у ОСОБА_7 , який діяв в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та мав у своєму володінні інтимні фотографії ОСОБА_11 , повторно виник злочинний умисел на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження цієї інформації її рідним та знайомим. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, того ж дня зателефонував до ОСОБА_11 та висловив незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 700 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдження її інтимних фотографій в соціальній мережі «Інтернет». ОСОБА_11 сприймаючи вимоги ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, перерахувала на банківський рахунок, який вказав ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 700 грн, якими він в подальшому заволодів та використав для власних потреб.

У першій половині квітня 2022 року ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 якому було достовірно відомо про неодноразові факти вимагання ОСОБА_7 грошових коштів у ОСОБА_11 за нерозповсюдження інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці, про вчинення дій, спрямованих на подальше вимагання грошових коштів в ОСОБА_11 . З цією метою ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, 12 квітня 2022 року висловив ОСОБА_11 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 2500 грн та з метою залякування потерпілої висловив погрозу розповсюдити її інтимні фотографії в соціальній мережі «Інтернет». В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_11 за нерозповсюдження стосовно неї інформації інтимного характеру, 14 квітня 2022 року надіслав їй SMS-повідомлення із зазначенням банківського рахунку, на який ОСОБА_11 повинна була перерахувати грошові кошти, а ОСОБА_7 в період з 12 по 15 квітня 2022 року неодноразово висловлював на адресу ОСОБА_11 незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів в сумі 2500 грн та погрожував розповсюдити стосовно неї відомості інтимного характеру в соціальній мережі «Інтернет» її рідним та знайомим. 15 квітня 2022 року з метою незаконного отримання грошових коштів, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_11 в м. Заліщики та висловив незаконну вимогу про передачу грошових коштів в сумі 2500 грн, які вона повинна була передати ОСОБА_7 за нерозповсюдження щодо неї інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 21 квітня 2022 року умисно, з корисливих мотивів, висловили незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 2500 грн за нерозповсюдження стосовно неї інтимної інформації та її знищення. ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, того ж дня, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_11 передала ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , який був раніше судимий за тяжкий майновий злочин, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисне майнове, корисливе, особливо тяжке кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». Так, у першій половині квітня 2022 року у ОСОБА_8 , якому було достовірно відомо про систематичне вимагання грошових коштів ОСОБА_7 у ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на подальше спільне вимагання грошових коштів в ОСОБА_11 за нерозголошення стосовно неї інформації інтимного характеру, яку остання бажала зберегти в таємниці. З цією метою ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного часу, з метою залякування ОСОБА_11 висунув їй незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів за нерозповсюдження фотографій інтимного характеру. Для реалізації своїх злочинних дій ОСОБА_8 11 квітня 2022 року надіслав повідомлення з цього приводу на соціальну сторінку «Фейсбук» ОСОБА_11 та 14 квітня 2022 року надіслав повідомлення із зазначенням банківського рахунку, на який ОСОБА_11 повинна була перерахувати грошові кошти, а ОСОБА_7 в період з 12 по 15 квітня 2022 року неодноразово висловлював на адресу ОСОБА_11 незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів в сумі 2 500 грн та погрожував розповсюдити стосовно неї відомості інтимного характеру в соціальній мережі «Інтернет» її рідним та знайомим. 15 квітня 2022 року з метою незаконного отримання грошових коштів ОСОБА_8 , діючи умисно, зустрівся з ОСОБА_11 в м. Заліщики та висловив незаконну вимогу про передачу грошових коштів в сумі 2 500 грн, які вона повинна була передати ОСОБА_7 за нерозповсюдження стосовно неї інформації, яку вона бажала зберігати в таємниці.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , 21 квітня 2022 року умисно, з корисливих мотивів висловили незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 2500 грн за нерозповсюдження стосовно неї інтимної інформації та її знищення. ОСОБА_11 , сприймаючи вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_7 як реальні та такі, що можуть бути реалізовані, а також бажаючи зберегти в таємниці відомості інтимного характеру, того ж дня, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_11 передала ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та призначено за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна - скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України терміном на 3 роки.

Апелянт вказує, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.189 КК України, а саме у вимаганні визнав, розкаюється та жаліє про скоєне, потерпілій відшкодував збитки.

Посилається на те, що кваліфікуючою ознакою ч.4 ст. 189 КК суд вказав вчинення діяння під час воєнного стану, тобто після 24.02.2022 року. Проте, потерпіла вказала, що останній в неї вимагав кошти за фотографії з жовтня 2021 року, тому вважає, що до обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 5 КК України має бути застосовано той закон, під час дії якого вони настали або мали місце та застосовано більш легше покарання.

Звертає увагу, що суд не надав належної оцінки з точки зору належності та допустимості постанові про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спеціального слідчого експерименту від 14.04.2022 року, протоколу огляду ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 21.04.2022 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину від 22.04.2022 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо відео контроль особи від 04.05.2022 року, посилаючись на те, що вони не відповідають КПК України.

Апелянт не погоджується з висновком суду про відсутність в ОСОБА_7 щирого каяття, часткового визнання ним вини та підстав застосування ст.69 КК України при призначенні покарання. Вважає, що він щиро розкаявся, визнав вину, відшкодував потерпілій шкоду.

Наголошує на тому, що при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_7 треба врахувати, що він є особою молодого віку, позитивно характеризується, має постійне місце реєстрації і проживання, відшкодував потерпілі завдані збитки, думку потерпілої, яка просила суд не обирати ОСОБА_7 покарання пов`язане з позбавленням волі, визнання ним вини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року скасувати, оскільки не має доказів, що він причетний до даного злочину. Вказує, що не має доказів у справі, які обтяжують його вину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року скасувати, а кримінальне провадження закрити та ухвалити новий вирок, яким його підзахисного ОСОБА_8 виправдати.

Вважає, що вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року, є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не узгоджуються з нормами КПК України.

Вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усно, письмово або шляхом вчинення конклюдентних дій була досягнута домовленість про спільне вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Апелянт посилається на те, що вимагати гроші була ініціатива ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 тільки звів ОСОБА_7 з потерпілою.

Зазначає, що потерпіла в суді пояснила, що розмову з ОСОБА_8 не сприймала як погрозу, а вважала його дії як спробу її ошукати та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не вказували про причетність ОСОБА_8 до вимагання.

Вважає, що спілкування ОСОБА_8 з ОСОБА_11 та зустріч 15.04.2022 року стосувалася отримання 300-500 грн. за надані ОСОБА_8 послуги з вирішення питання між потерпілою та ОСОБА_7 ..

На думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 з ОСОБА_7 за попередньою змовою висловили незаконну вимогу потерпілій ОСОБА_11 про передачу їм грошових коштів у розмірі 2500 грн, а у разі не передачі обумовленої суми грошових коштів, ОСОБА_8 погрожував потерпілій.

Звертає увагу, що суд не надав належної оцінки з точки зору належності та допустимості постанові про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спеціального слідчого експерименту від 14.04.2022 року, протоколу огляду ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 21.04.2022 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину від 22.04.2022 року, протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо відео контроль особи від 04.05.2022 року, посилаючись на те, що вони не відповідають КПК України.

Звертає увагу на те, що записуючи на диктофон розмови із обвинуваченими за власної ініціативи, потерпіла ОСОБА_11 здійснювала оперативно-розшукову діяльність, що прямо заборонено законом.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки при проголошенні даного вироку захисник ОСОБА_8 присутнім не був, а з 06.03.2023 по 18.03.2023 року перебував на санаторно-курортному лікуванні «Моршинський» с. Моршин, Львівської області.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив всі апеляційні скарги, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєні злочинів, за які їх засуджено відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказах, є обґрунтованими.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції визнав вину частково. Зазначив, що не вчиняв злочину у змові з ОСОБА_8 та не погоджується з тим, що він вчинив злочин у воєнний час.

З його показів вбачається, що розпочав вимагати кошти у ОСОБА_11 ще до 24 лютого 2022 року, спілкуватися з нею через соціальну мережу «Фейсбук» на початку весни 2021 року, коли перебував за кордоном.

Під час спілкування попросив у неї фотографії інтимного характеру, які вона йому скинула. Надалі він приїхав в Україну, посварившись з нею, просив у неї гроші за нерозповсюдження її фотографій інтимного характеру в соціальній мережі.

Вказав, що робив це з єдиним умислом, щоб отримати кошти. Суми коштів вказував різні на свої потреби, які потерпіла переказувала куди він вказував у месенджері через соціальну мережу «Фейсбук».

Вимагати гроші у ОСОБА_11 була його ініціатива, а ОСОБА_8 тільки звів його з потерпілою. Вперше зустрівся з ОСОБА_8 у квартирі знайомого ОСОБА_17 , де ОСОБА_8 подзвонив до ОСОБА_11 і сказав, що допоможе їх звести для того, щоб вона йому передала гроші. Попросив, щоб вона приїхала, після чого вони зустрілися біля прокуратури о 19.30 год. Під час їхньої розмови, він також брав у ній участь, в якій повідомив потерпілу, що як вона приїде, то видалить фотографії на її очах. ОСОБА_8 фотографій не бачив, у нього з ним ніяких фінансових розрахунків не було.

Щоразу переконував потерпілу, якщо вона не перерахує кошти, то він розповсюдить її фотографії знайомим та по місцю її роботи.

Вказав, що хотів заволодіти загалом сумою в розмірі 15000 грн, вимагав у неї кошти частинами, бо думав, що вона не має такої суми.

Обвинувачений ОСОБА_8 в суді вини не визнав.

Вказав, що в середині квітня 2022 року він прийшов у гості на квартиру до ОСОБА_17 , де були ОСОБА_18 з дружиною ОСОБА_19 .

Остання розповіла, що в ОСОБА_7 була дівчина, з якою вони розійшлися, після чого останній почав вимагати в неї гроші, робить це давно, попросила, щоб він допоміг це припинити.

Коли він зустрівся з ОСОБА_11 , остання розповіла як посварилися з ОСОБА_7 , після чого останній почав вимагати в неї гроші за нерозповсюдження її фотографій. Сказала, що зараз він вимагає в неї 2500 грн, вона згідна віддати гроші, але щоб той видалив фотографії.

Обвинувачений зазначив, що ніяких коштів в неї не вимагав, лише щоб віддячила йому за допомогу. Вона не заперечила, що скине йому на таксі або на заправку машини, після чого він скинув їй номер карточки своєї дружини. Однак ніяких коштів від неї не отримував і не просив, хотів дати Ганусяку номер, щоб вони з ОСОБА_11 самі все вирішили.

Як ствердила потерпіла ОСОБА_11 , з ОСОБА_7 познайомилася в мережі «Фейсбук» 05 вересня 2021 року. Вони почали переписуватися і спілкуватися по відеозв`язку. Через деякий час на прохання ОСОБА_20 перекинула йому фото з оголеними частинами тіла, переконував, що їх перегляне і відразу видалить, а коли приїде з-за кордону, з нею зустрінеться.

Проте, після його прохання, він почав вимагати в неї гроші. Перша вимога була про передачу коштів в сумі 1500 грн за нерозповсюдження вказаних фотографій надійшла всередині жовтня. Він у «Фейсбук» скинув номер карточки, на яку вона перекинула ці гроші.

Вказала, що ОСОБА_7 погрожував, казав, що якщо вона не перекине кошти, то її фото побачать всі. Одночасно пообіцяв, що гроші в розмірі 1500 грн вона має скинути лише один раз і на цьому їхнє спілкування закінчиться.

Проте, продовжував дзвонити та вимагати кошти.

Потерпіла підтвердила, що 19 листопада 2021 року вона перерахувала на картку ПриватБанку 611,85 грн, з урахуванням комісії, так як ОСОБА_7 вимагав у неї 600 грн. Наступну суму в розмірі 500 грн вона перерахувала 04 грудня 2021 року. І всі наступні перекази коштів, суми яких визначав ОСОБА_7 , вона здійснювала на його вимогу, оскільки він щоразу погрожував, якщо вона не скине зазначену суму, то всі її фото перекине в «Інстаграм», «Фейсбук», покаже всім у м.Заліщики, її родичам, рідним, друзям.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , пояснила, що 11 квітня 2022 року такий написав їй в мережі «Фейсбук» і повідомив, що може вирішити її питання з приводу фотографій, одночасно попередив, що все має залишитися між ними. 13 квітня 2022 року вона погодилася на його пропозицію. ОСОБА_8 переконував, що він не та людина, яка обманює та скинув номер картки і номер телефону.

Вона до нього зателефонувала і записала розмову на диктофон. В розмові ОСОБА_8 хотів, щоб вона віддала йому ті гроші, які вона мала віддати ОСОБА_7 взамін на те, що він видалить її фото з телефону ОСОБА_7 , одночасно переконував, що з останнім вони не знайомі.

14 квітня 2022 року ОСОБА_8 запропонував їй зустрітися у сквері біля прокуратури, де вона повинна була передати гроші. Повідомив їй, що користується авторитетом і має зв`язки у в`язниці і не тільки.

15 квітня 2022 року вони зустрілися, ОСОБА_8 сказав їй, що поїде зі своїми людьми до ОСОБА_7 і видалить її фото з телефону останнього, при цьому свої дії буде знімати на відеокамеру. Одночасно сказав, щоб вона ніякі гроші не скидала на карточку останнього.

Оскільки ОСОБА_7 знову продовжував дзвонити і вимагати в неї гроші в сумі 2500 грн., вона звернулася в поліцію, бо зрозуміла, що це буде тривати постійно.

21 квітня 2022 року до неї на вайбер зателефонували ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з метою отримати від неї кошти. Зі своєї сторони вони наполягали, щоб вона переказала гроші на карточку, однак вона вимагала зустрічі. Після чого, за її ініціативою, так як вона не хотіла перераховувати гроші на карточку, вони домовилися про очну зустріч, при якій пообіцяли видалити її фото з телефону ОСОБА_7 , взамін на гроші.

Така зустріч відбулася біля піцерії «Манго», що знаходиться в м.Заліщики о 19 год, на яку працівники поліції надали їй оперативно технічні засоби.

Під час зустрічі вона передала гроші в сумі 2500 грн ОСОБА_7 , на переконання ОСОБА_8 він їх перерахував, після чого вона пішла, а працівники поліції їх затримали.

Зазначила, що спочатку зі сторони ОСОБА_8 була пропозиція про допомогу, однак, вважає, що він робив це з метою, щоб ошукати її та отримати гроші.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватість обвинувачених підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_12 повідомив, що перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченими. Бачив їх у квартирі по АДРЕСА_4 , яку орендував та на той час проживали в ній також подружжя ОСОБА_21 .

Вказав, що в квартирі були ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які обговорювали між собою, що десь мають іти, забрати від когось гроші. Після чого вони пішли в сторону парку.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченими.

Ствердив, що бачив їх в квітні місяці 2022 року близько 18 год у себе в квартирі в м.Заліщики, яку орендував. Вони про щось спілкувалися з дружиною. Вказав, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 інколи гостювали в них.

З показів свідка ОСОБА_16 вбачається, що вона знайома з обома обвинуваченими, з потерпілою не знайома.

Вказала, що помітила що в ОСОБА_7 з`явилися гроші, тому запитала звідки. Він розповів їй про фотографії інтимного характеру та ОСОБА_24 , проте, не говорив з якою метою він це робить і не уточнював суми, які від потерпілої отримує.

Їй відомо, що він писав чи дзвонив ОСОБА_24 і та перекидала йому гроші. У ніч з 20 на 21 квітня 2022 року ОСОБА_7 прийшов в нетверезому стані, тому залишився у них ночувати. Тоді ж прийшов ОСОБА_8 ..

Свідок ствердила, що станом на 20-21 квітня ОСОБА_8 було відомо, що ОСОБА_7 вимагає гроші в потерпілої, чула як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з телефону останнього дзвонили до ОСОБА_24 , говорили на гучномовці, домовлялися про зустріч біля прокуратури, під час якої остання мала передати їм гроші. Свідок вказала, що ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_24 , що його телефон розбитий, фотографій у нього вже немає і він більше не буде її шантажувати, якщо вона останній раз передасть йому гроші в сумі 2500 грн.

На прохання ОСОБА_8 показала йому сторінку в соціальній мережі «Фейсбук» потерпілої, про яку їй було відомо від ОСОБА_7 , а він вже писав їй смс-повідомлення, проте якого характеру їй невідомо.

Як ствердила свідок ОСОБА_13 , яка є дружиною брата обвинуваченого ОСОБА_7 , останній звертався до неї з проханням скористатися її кредитною карточкою, вона давала йому картку банку, з якої він знімав гроші. Зазначила, що один раз, на його прохання зняла кошти в сумі близько 1200-1300 грн, після чого їх віддала.

Свідок вказала, що всі перекази приходили з терміналу, один раз їй прийшло смс-повідомлення на телефон, що прийшли гроші від ОСОБА_25 , і коли вона запитання, що це за гроші, ОСОБА_7 відповідав, що йому повертають борг.

Свідок ОСОБА_15 підтвердила, що знайома з ОСОБА_7 та він двічі звертався до неї із проханням надати йому її банківську картку. Взявши в неї номер карти, комусь переслав, вказавши, що своїй дівчині, а через годину-півтора приходили кошти, які вона особисто знімала з ОСОБА_7 в сумі 1700 і 700 грн.

Пояснення потерпілої та свідків не містять розбіжностей, є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, які детально проаналізовані у вироку, тому суд підставно послався на них у вироку.

Суд підставно взяв до уваги заяву потерпілої ОСОБА_11 від 13.04.2022 року, з якою вона звернулася до начальника УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_26 та просила прийняти міри до ОСОБА_7 , жителя м.Заліщики, який повторно, за попередньою змовою з невідомими їй особами, погрожуючи їй розголошенням відомостей, які вона бажає зберігати в таємниці, вимагає в неї грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

14 квітня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст.189 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розлідувань за №0000084.

Суд дослідив та правильно встановив, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_8 від 04 травня 2022 року встановлено, що 15.04.2022 о 19.36 год. ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_11 та запропонував зустрітися в м. Заліщики біля прокуратури.

Того ж дня о 19.43 год під час зустрічі ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_11 , що він кримінальна людина та може їй допомогти.

ОСОБА_11 повідомила йому, що пів року ОСОБА_7 переказує гроші, через це у великих кредитах. ОСОБА_8 пообіцяв, що сьогодні це буде останній раз.

ОСОБА_11 просила про гарантії, оскільки ОСОБА_7 написав їй смс повідомлення, в якому вказав, що завтра буде в с. Заставна та покаже її фото знайомим та друзям.

ОСОБА_8 в якості гарантії, пропонував записати його на телефон, де він скаже, що людина дала йому гроші за те, що він має вирішити пікантне питання. Проте, ОСОБА_11 відмовилася, пояснила, що нікому не вірить. Тоді ОСОБА_8 сказав, що йому треба буде шукати ОСОБА_7 , тому просив залишити 400-500 грн, а він їй увімкне відео як ОСОБА_7 видалить фото.

ОСОБА_11 відмовилась залишати кошти, вказала що нікому не вірить, тому видалення фото бажає, щоб відбулося при ній.

ОСОБА_8 продовжував говорити до ОСОБА_11 , щоб вона дала йому хоч 500 грн, він їх скине на зону пацанам і тоді вона побаче, що з ОСОБА_7 буде.

В ході розмови з 20.18 год. ОСОБА_8 наполягав, щоб ОСОБА_11 дала кошти на дві картки поповнення мобільного телефону, який належить особі, яка перебуває у в`язниці та ОСОБА_11 відмовилася.

Під час зустрічі 21.04.2022 о 20.15 год, яка відбулася між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останній запропонував ОСОБА_11 взяти телефон у ОСОБА_7 та переконатися, що з нього все повидаляв та розбив його.

ОСОБА_8 вказав, що бачив одну фотографію і при ньому ОСОБА_7 видалив три фото, що підтвердив ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_11 запитала, яка ціна за її фото, щоб ОСОБА_7 більше не погрожував, останній відповів - 2500 грн.

ОСОБА_11 передала ОСОБА_7 кошти у сумі 2500 грн, який на її вимогу їх перерахував. ОСОБА_8 сказав ОСОБА_11 , що вона свого слова дотримала, тому в неї більше не буде проблем з ОСОБА_7 , після чого всі розійшлися.

Аналогічні обставини зустрічі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 21.04.2022 о 20.15 год підтверджують дані протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_7 від 04 травня 2022 року.

Судом першої інстанції дана належна оцінка протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 22 квітня 2022 року, відповідно до якого 21 квітня 2022 року на підставі постанови про проведення спеціального слідчого експерименту у вигляді контролю здійснено огляд, ідентифікацію та вручення грошових коштів ОСОБА_11 у сумі 2500 грн.

Діючи під контролем працівників поліції, ОСОБА_11 о 20:15 год під`їхала до обумовленого місця зустрічі, де зустрілася з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Під час ромови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запевняли ОСОБА_11 , що всі фото інтимного характеру ОСОБА_7 видалив та продемонстрували мобільний телефон з розбитим екраном.

Далі, ОСОБА_11 запитала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скільки коштів їм потрібно передати, щоб ОСОБА_7 , в подальшому, не здійснював погроз.

ОСОБА_7 відповів, що йому потрібні грошові кошти в сумі 2500 грн.

ОСОБА_11 дістала грошові кошти у сумі 2500 грн, які їй були вручені раніше, та передала їх ОСОБА_7 , який, взявши грошові кошти, перерахував їх на вимогу ОСОБА_11 , підтвердив суму 2500 грн, після чого попрощався.

На цьому зустріч між ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завершилася. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані у парку в м.Заліщики по вул.С.Бандери (біля піцерії «Mango») працівниками УСР в Тернопільській області ДСР НП України. На цьому спеціальний слідчий експеримент у формі контролю завершився.

Суд правомірно взяв до уваги відеозаписи, які є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД від 04.05.2022 року, з яких вбачається, що ОСОБА_11 , яка діяла під контролем працівників поліції, зафіксувала на камери, що знаходились на ній, розмову між нею та ОСОБА_8 , як по телефону, так і під час зустрічі 15 квітня 2022 року, а також обставини зустрічі між нею, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка відбулась 21 квітня 2022 року близько 20.15 год, які підтверджують зафіксовані на відео обставини зустрічей та відповідають змісту протоколів за результатами проведення НСРД від 04 травня 2022 року.

Судом вірно взято до уваги як належні та допустимі докази по справі:

- дані протоколу огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 21 квітня 2022 року, відповідно до якого, оглянуто кошти, які являються власними грошовими коштами ОСОБА_11 , добровільно нею надані для проведення слідчих дій, загальною сумою 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, з зазначенням купюр з серійними номерами. Після огляду та ідентифікації, за допомогою копіювального апарату створено копію оглянутих грошових купюр. В ході проведення огляду зазначені грошові купюри оброблені з двох сторін спеціальним хімічним барвником «Промінь-1», що не є помітним при природному освітленні та має характерне жовто-зелене люмінесцентне світіння при ультрафіолетовому освітленні. На аркуш паперу білого кольору було нанесено спеціальним хімічним барвником «Промінь-1» речовину, яка при ультрафіолетовому освітленні світиться жовто-зеленим кольором. Вказаний аркуш паперу поміщено до конверту, який запечатано та проставлено підписи. Після чого, оглянуті, ідентифіковані та помічені грошові кошти в сумі 2500 грн були вручені ОСОБА_11 для передачі особам, з метою отримання доказів їх злочинної діяльності та повного розкриття схеми, пов`язаної з вимаганням,

- дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 квітня 2022 року, фактичний час затримання ОСОБА_7 - 20 год. 30 хв. 21 квітня 2022 року.

Під час затримання ОСОБА_7 проведено особистий обшук особи, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Huawei», грошові кошти в сумі 2500 грн.

При цьому ОСОБА_7 пояснив, що ці грошові кошти він отримав від дівчини ОСОБА_24 , які вимагав у неї за нерозповсюдження її фотографій еротичного змісту. Повідомив, що вилучений мобільний телефон не той, на якому були фото. Той телефон знаходиться в його квартирі в АДРЕСА_1 .

- дані протоколу освідування ОСОБА_7 від 21 квітня 2022 року. Проведеним освідуванням встановлено відповідне світіння рук ОСОБА_7 , яке виявлене за допомогою лампи з ультрафіолетовим світінням. Відповідним барвником були оброблені грошові кошти вручені ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_7 .

З обох рук, за допомогою чистого бинту зроблено змиви, які поміщено в сейф-пакет №GSU1007150 та № GSU1007151, а також марля, поміщена в сейф-пакет № GSU1007157, всі пакети опечатані.

- висновок експерта №СЕ-19/120-22/4056-ФХД від 27 травня 2022 року, відповідно до якого на лицевих і на зворотніх сторонах грошових банкнот та на марлевих тампонах, якими робили змиви з правої та лівої руки ОСОБА_7 , виявлені невидимі при денному (природному) освітленні нашарування речовини, подібної до спеціальної хімічної речовини, що має люмінесценцію жовто-зеленим кольором в УФ-освітленні, мають між собою спільну родову належність (по кольору люмінесценції і якісному складу компонентів).

- дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 квітня 2022 року, ОСОБА_8 затримано о 20 год. 30 хв. 21 квітня 2022 року.

Під час затримання у ОСОБА_8 виявлено та вилучено банківську картку «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , використані та запаковані шприци, мобільний телефон «SAMSUNG» ,

- дані протоколу обшуку від 26 квітня 2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2022 року, відповідно до якого в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_13 видала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S5» в неробочому стані,

- дані протоколу огляду предмету - мобільного телефону «Redmi 9A», що належить ОСОБА_11 від 30 квітня 2022 року, в якому виявлено «Повідомлення», які остання вказала отримувала від ОСОБА_7 , в яких містяться вимоги перерахувати йому гроші в сумі 2500 грн за нерозповсюдження ним її фото, а саме 12 квітня 2022 року, 14 квітня 2022 року та 15 квітня 2022 року в телефоні наявні повідомлення з номера НОМЕР_2 , в яких містяться погрози ОСОБА_7 розповсюдити фото рідним та друзям ОСОБА_11 , які остання бажала зберегти в таємниці, та неодноразові вимоги ОСОБА_7 перерахувати грошові кошти в сумі 2500 грн.

Під час огляду на сторінці «Фейсбук» наявні повідомлення від ОСОБА_27 від 11 квітня 2022 року о 02.26 год, в якому зазначено, що пише на рахунок фото, які є в однієї людини. Також вказує, що його попросили їй допомогти і він це може та запропонував відписати.

12 квітня 2022 року о 09.41 год. ОСОБА_11 запитала в повідомленні, що йому потрібно. 13 квітня 2022 року о 12.51 год. написала, що згідна, можуть домовитись, але так, щоб все вирішити і стерти фото, бо їй буде соромно перед усіма.

14 квітня 2022 року о 12.29 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , який писав, що він не та людина, що обманює та надіслав номер картки Райфайзен Банк Аваль НОМЕР_1 , а також написав свій номер телефону НОМЕР_3 .

- дані протоколу огляду предмету від 28 квітня 2022 року, зокрема оглянуто 4 квитанції надані потерпілою ОСОБА_11 : відповідно до першої квитанції - 29 березня 2022 року о 12.39.39 було поповнено карту ПриватБанку у сумі 982,26 грн, комісія 37,74 грн; друга квитанція - 12 березня 2022 року о 16.19.42 було поповнено карту ПриватБанку на суму 1459,50 грн, комісія 40,50 грн; третя квитанція - 09 квітня 2022 року о 19.46.50 було поповнено карту ПриватБанку на суму 674,10 грн, комісія 25,90 грн; четверта квитанція - 29 березня 2022 року о 19.13 було поповнено карту ПриватБанку на суму 727,50 грн, комісія 22,50 грн.

Також оглянуто виписку із карткового рахунку ОСОБА_11 , в якій зазначено про здійснення нею наступних переказів коштів на карткові рахунки: 19 листопада 2021 року на картковий рахунок ОСОБА_13 - 603,02 грн, комісія 8,83 грн; 04 грудня 2021 року на картковий рахунок ОСОБА_13 - 502,51 грн, комісія 20,10 грн; 07 грудня 2021 року на картковий рахунок ОСОБА_13 - 1005,03 грн, комісія 40,20 грн; 29 грудня 2021 року на картковий рахунок ОСОБА_28 - 502,51 грн, комісія 20,10 грн; 02 січня 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_13 - 201,01 грн, комісія 8,04 грн; 05.02.2022 на картковий рахунок ОСОБА_29 - 402,01 грн, комісія 16,08 грн; 17 лютого 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_28 - 1507,54 грн, 60,30 грн; 17 лютого 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_28 - 994,97 грн, комісія 39,80 грн; 20 лютого 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_29 - 1442,21 грн, комісія 57,69 грн; 21 лютого 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_28 - 979,90 грн, комісія 39,20 грн; 12 березня 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_28 - 790 грн, комісія 31,60 грн.

Відповідно до виписки АТ «КБ «Приват Банк» від 05 травня 2022 року по картці/рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) і додаткових рахунках договору SAMDNWFC5 від 22 вересня 2021 року за період 01 січня 2021 року - 05 травня 2022 року, що належать ОСОБА_28 на карту НОМЕР_4 були зарахування: 29 грудня 2021 року зараховано переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24, відправник: ОСОБА_11 в сумі 502,51 грн (комісія 2,51 грн); 19.01.2022 переказ від ОСОБА_25 в сумі 3000 грн (комісія 15 грн); 17 лютого 2022 року зараховано переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24, відправник: ОСОБА_11 в сумі 1507,54 грн (комісія 7,54 грн); 17 лютого 2022 року зараховано переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24, відправник: ОСОБА_11 в сумі 994,97 грн (комісія 4,97 грн); 21 лютого 2022 року зараховано переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24, відправник: ОСОБА_11 в сумі 979,90 грн (комісія 4,99 грн); 12 березня 2022 року зарахування переказу в сумі 1459,50 грн; 12 березня 2022 року зараховано переказ з карти ПриватБанку через додаток Приват24, відправник: ОСОБА_11 в сумі 790 грн; 29 березня 2022 року зарахування переказу в сумі 727,50 грн; 29 березня 2022 року зарахування переказу в сумі 982,26 грн.

- дані протоколу огляду від 12 червня 2022 року, відповідно до якого проведено огляд CD-R диску з надписом S2467691-ВБ, на якому виявлено файл з назвою 787376.1.0., в якому знаходиться інформація про рух коштів по карткових рахунках ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та 4 файли із фотографіями осіб, які знімали кошти із карткових рахунків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , ОСОБА_28 з банкоматів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши в сукупності досліджені докази та показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував факт вимагання у ОСОБА_11 коштів, посилаючись на те, що намагався їй допомогти вирішити питання, зокрема організувати зустріч з ОСОБА_7 для передачі йому коштів востаннє та, в подальному, припинити його протиправні дії, дійшов правильних висновків, що ОСОБА_8 було відомо, що вимога ОСОБА_7 про передачу йому коштів, пред`явлена ОСОБА_11 за своїм змістом не носила цивільно-правового характеру, а супроводжувалась погрозою розповсюдити фото ОСОБА_11 інтимного характеру, які вона бажала зберегти в таємниці, та спонукав ОСОБА_11 до передачі нею коштів ОСОБА_7 , таким чином, діяв у змові з останнім.

Суд підставно зазначив, що поведінка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час скоєння злочину була узгодженою та послідовною, спрямованою на отримання від ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 2500 грн, вимога передачі яких супроводжувалась погрозою від ОСОБА_7 розповсюдженням інформації, яку потерпіла бажала зберегти в таємниці.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність будь-яких погроз зі сторони ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 , то суд правильно вказав, що, повідомляючи ОСОБА_11 про те, що йому відомо про фото та їх характер, будучи обізнаним про систематичні їй погрози зі сторони ОСОБА_7 , спонукаючи її передати кошти останньому за знищення ним фотографій, які вона бажала зберегти в таємниці, діяв спільно з ОСОБА_7 , а погрози, які висловлював останній потерпіла сприймала, як погрози, які виходили від них обох, тому посилання, що злочин вчинив лише ОСОБА_7 спрямовано на уникнення відповідальності.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції надавши належну правову оцінку усім доказам в кримінальному провадженні, у їх сукупності, прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненому, їх дії кваліфікував правильно за ч. 4 ст. 189 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_30 щодо запису на диктофон розмов із обвинуваченими за власної ініціативи потерпілою ОСОБА_11 без попереднього дозволу суду, порушує права обвинувачених у кримінальному провадженні на збирання доказів, оскільки такі отримані у непередбаченому законом порядку (постанова ВС №305/2022/14-К від 15.06.2021 року), в зв`язку з чим протокол огляду предмету від 08.05.2022 року мобільного телефону "SAMSUNG SM-N9005" із звуковими файлами слід визнати недопустимим доказом та виключити з мотивувальної частини вироку.

Аналізуючи вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що доводи захисника щодо суворості призначеного йому покарання, є необґрунтованими.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Для вибору такого покарання враховується ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форма вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення цієї особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Так, суд врахував, що обвинувачений вчинив умисний злочин, який законом віднесено до категорії особливо тяжких, взяв до уваги те, що обвинувачений, відповідно до ст. 89 КК України, вважається не судимим, частково визнав свою вину, відшкодував заподіяну шкоду, думку потерпілої, яка просила суворо не карати, не позбавляти волі та за відсутності обтяжуючих покарання обставин правомірно призначив покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про відсутність пом`якшуючої обставини як щирого каяття обвинуваченого, оскільки розкаянням є відверта негативна оцінка винним своєї кримінально караної поведінки, визнання тих обставин, які йому ставляться в провину, тобто характеризується тим, що особа справді засуджує свій вчинок та визнає його антисуспільний характер.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 своєї провини в повному обсязі не визнав, зокрема заперечив вчинення злочину в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, оцінюючи позицію обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини та за відсутності обтяжуючих обставин, суд вірно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.189 КК України, у мінімальному розмірі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про неправильну кримінально-правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вказуючи, що останній вимагав кошти в потерпілої з жовтня 2021 року, тому до нього має бути застосовано закон, який пом`якшує його кримінальну відповідальність.

Вказані обставини були предметом розгляду суду першої інстанції, який правильно встановив, що обвинувачений вчиняв множинні злочинні діяння відносно потерпілої ОСОБА_11 , кваліфікуючими ознаками яких були, в тому числі і повторність в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 в період з середини жовтня 2021 року до середини квітня 2022 року здійснював злочинні діяння відносно ОСОБА_11 , спрямовані на вимагання в неї грошових коштів із застосуванням погрози розповсюдження інформації її рідним та знайомим, яку потерпіла бажала зберегти в таємниці, вказуючи щоразу іншу суму коштів, які необхідно перерахувати йому.

Визначаючи кожен наступний раз суму, яку мав намір отримати від ОСОБА_11 , останній виходив зі своїх побутових потреб. Наведене встановлено з досліджених у судовому засіданні доказів, у тому числі показань обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 керувався щоразу самостійним умислом і виконував усі необхідні злочинні дії для досягнення своєї мети.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України, при цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.

За таких обставин, дії ОСОБА_7 носять характер повторності, що означає вчинення вдруге і більше разів такого ж самого, самостійного, ідентичного за своєю кваліфікацією правопорушення і такий вид повторності є повторністю тотожних правопорушень.

При цьому, такі ним вчинялися також в умовах воєнного стану, а саме, 12 березня 2022 року, 29 березня 2022 року, 09 квітня 2022 року, а також в період з 12 по 15 квітня 2022 року ОСОБА_7 неодноразово висловлював на адресу ОСОБА_11 незаконні вимоги про передачу йому грошових коштів, у сумі 2500 грн. та погрожував розповсюдити стосовно неї відомості інтимного характеру, які потерпіла бажала зберегти в таємниці, в соціальній мережі «Інтернет» її рідним та знайомим, що в результаті наведених протиправних дій отримав від потерпілої ОСОБА_11 21 квітня 2022 року.

Необґрунтованими є твердження захисника, що суд не надав належної оцінки допустимості як доказів постанові та протоколам негласних слідчих (розшукових) дій.

На думку апелянта, постанова про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спеціального слідчого експерименту №22т від 14 квітня 2022 року не була виготовлена 14 квітня 2022 року, оскільки в ній вже вказані дані ОСОБА_8 , хоча, відповідно до заяви потерпілої, доручень та інших матеріалів провадження, слідство ще не володіло станом на 14 квітня 2022 року даними, що іншим учасником спілкування з ОСОБА_11 був ОСОБА_8 .. Ці доводи були перевірені судом першої інстанції та правильно встановлено, що такі обставини є припущенням сторони захисту, оскільки останніми не надано суду жодних доказів, які б свідчили про складення вказаної постанови не 14 квітня 2022 року.

Щодо посилання апелянта на доручення прокурора проведення слідчої дії конкретним особам, то такі дії прокурора відповідають вимогам ч.4 ст. 246, п.5 ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 251 КПК України, що підставно зазначено судом.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину від 22 квітня 2022 року складений з порушенням вимог ч. 4 ст. 271 КПК, зокрема не у присутності осіб, щодо яких проводився ( ОСОБА_8 чи ОСОБА_7 ), оскільки судом встановлено, що в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, безпосередньо після отримання від ОСОБА_11 обумовлених грошових коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину та проведено їх обшук та освідування ОСОБА_7 ..

При цьому, вказані дії здійснювались у присутності понятих та сторони захисту, а обшук затриманих осіб проводився із застосуванням технічних засобів фіксації, тому відкриту фіксацію, передбачену ч. 4 ст. 271 КПК України, фактично було забезпечено шляхом складання в присутності обвинувачених протоколів затримання та протоколу освідування ОСОБА_7 , до яких ні обвинувачені, ні їх захисник не мали жодних зауважень.

За таких обставин, складання протоколу не в день фактичного завершення НСРД і за відсутності обвинувачених не є порушенням права на захист, а тому відсутні підстави для визнання результатів такого НСРД недопустимими доказами (постанова ККС ВС від 24 березня 2021 року у справі 520/2989/16-к).

Що стосується недотримання органом досудового розслідування встановленого ч.3 ст. 252 КПК України 24-годинного строку передачі протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії прокурору (протоколи за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо-, відеоконтролю осіб від 04 травня 2022 року з додатками), то таким не порушено будь-яких прав, в тому числі на захист ОСОБА_7 , що не заперечено апелянтом, тому не містить ознак істотного порушення кримінального процесуального закону (постанова ККС ВС від 18 грудня 2019 року у справі №588/1199/16-к).

Щодо зауважень до протоколу огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 21 квітня 2022 року, зокрема зазначення в ньому, що огляд, ідентифікацію, помічення та врученння грошових коштів у сумі 2500 грн. проведено з метою отримання доказів злочинної діяльності посадової особи, яка вимагає неправомірну вигоду у заявниці нерозголошення особистої інформації, то суд правильно вказав, що таке формулювання є технічною опискою, оскільки за змістом даного протоколу, далі зазначено, що метою дії є огляд, ідентифікація, помічення та вручення грошових коштів, необхідних для отримання доказів злочинної діяльності та повного викриття схеми, пов`язаної з вимаганням у громадянки ОСОБА_11 грошових коштів, що узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання апелянта на відсутність в додатках до зазначеного протоколу підпису особи, яка його склала, то суд правильно зазначив, що це не впливає на законність спеціального слідчого експерименту в цілому, оскільки такі підписані усіма учасниками. При цьому, сторона захисту не вказувала про наявність будь-яких невідповідностей, які б стосувалися використовуваних при проведенні спеціального слідчого експерименту у вигляді контролю за вчиненням злочину грошових коштів з копіями грошових купюр, що є додатками до вказаного протоколу.

Зазначений слідчий експеримент проведено у відповідності до вимог ст. 271 КПК України, тому посилання апелянтів, що такий не передбачений КПК, є необґрунтованими.

Необґрунтованими є посилання апелянта про наявність підстав застосувати до обвинуваченого ст. 69, 75 КК України, оскільки вказана норма з урахуванням особи винного може бути застосована за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яких, у даному кримінальному провадженні, судом першої інстанції, не встановлено. Не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України і колегія суддів апеляційного суду.

При цьому врахування одних і тих же обставин як таких, що дають підстави для одночасного застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК і призначення йому покарання нижчого від найнижчої межі санкції статті, так і положень ст. 75 КК та звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є недостатнім. Одночасне застосування двох різних інститутів, пов`язаних із пом`якшенням покарання та звільненням особи від його відбування за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, має мати для цього достатні підстави, яких колегія не вбачає.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходив з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, суд вірно взяв до уваги, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, врахував думку потерпілої, яка просила обвинувачених суворо не карати, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, та при відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, правильно призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, та застосував правила сукупності вироків.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що не має підстав вважати призначене обвинуваченому покарання несправедливим.

Беручи до уваги те, що адвокат ОСОБА_10 перебував на лікуванні, копію вироку отримав 27.03.2023 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження вироку, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Поновити адвокату ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на доказ вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - протокол огляду предмету від 08.05.2022 року мобільного телефону "SAMSUNG SM-N9005" із звуковими файлами.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді