справа № 208/667/23
№ провадження 1-кп/208/304/23
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000055 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степове, Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого токарем в ПАТ «ДМК», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, близько 06.40 годині 10.01.2023 року, водій ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним автомобілем «CHERY ELARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проспекту Гімназичному в напрямку проспекту Свободи, що розташовано в Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Під час руху, водій Передерій, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху України (ПДР), проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 та 5.38.2 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою, 1.14.1 («зебра білого кольору»), розташованого в районі будинку № 41 по пр. Гімназичному, на якому перетинаючи проїзну частину зліва направо за напрямком руху перебував пішохід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не вжив, і продовживши рух, скоїв на нього наїзд.

В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритим уламковим переломом правої ліктьової кістки в верхній треті; з синцем, саднами та ранами на лівій нижній кінцівці, які відносяться до середнього ступеню тяжкості.

Порушення ПДР, невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, виразилося в тому, що водій ОСОБА_8 керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого:

- п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час проведення підготовчого судового засідання, ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину при зазначених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю та пояснив суду наступне.

10.01.2023 року приблизно о 06.40 годині, він здійснював керування своїм автомобілем «CHERY ELARA», їхав з дому до роботи та рухався по проспекту Гімназичному в напрямку проспекту Свободи, де організовано двосторонній рух по одній смузі у кожному напрямку. Рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год. Дорожнє освітлення було виключено, тому їхав з увімкненими фарами автомобілю. Наближаючись до одного з будинків по проспекту Гімназичному, на пішохідному переході, не одразу помітив пішохода - раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо за напрямком руху його автомобіля, та допустив на нього наїзд. Після ДТП, особисто викликав ШМД та поліцію. Перебував на місці ДТП до кінця оформлення всіх документів.

Під час перебування потерпілого в лікарні оплачував необхідні витрати на лікування останнього. Шкоду завдану злочином, він відшкодував потерпілому ОСОБА_7 в повному обсязі. У скоєному щиро кається. З потерпілим він примирився, та просить закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив пояснення обвинуваченого щодо обставин його травмування, зазначив, що обвинувачений повністю сплатив йому заподіяну шкоду, і він не має до нього ніяких претензій. З ОСОБА_8 він примирився. Просив суд закрити справу за примиренням, зі звільненням обвинуваченого від покарання. Наслідки прийняття такого рішення йому роз`яснені і є зрозумілими.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття справи.

Суд, вислухав сторони кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, встановив наступне:

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 46 КК України є обов`язковим.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого у суду відсутні, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуюча.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу. Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України, ч.1 ст. 286 КК України віднесена законодавством до нетяжких злочинів. Передерій раніше не судимий, що підтверджується відповідною довідкою, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдану злочином шкоду, примирився з ОСОБА_7 що підтверджується поясненнями останнього, який жодних претензій до обвинуваченого не заявляє, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, зазначено, що оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, суд вважає що процесуальні витрати понесені державою по проведенню судових експертиз, підлягають стягнення з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 285-288, 314-316 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 46 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000055 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ч.1 ст. 286 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, закрити.

Речові докази по справі:

- автомобіль «CHERY ELARA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на спец. майданчику Кам`янського РУП, - знявши арешт з майна, повернути власнику - ОСОБА_5

- копію довідки №172 від 10.01.2023 року та оптичний диск з рентген знімками ОСОБА_4 , - залишити у потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 3 020 гривень 48 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1