Справа № 461/5826/23
Провадження № 1-кп/461/591/23
УХВАЛА

03.08.2023 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 461/5826/22 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

03.08.2023 року в підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, із визначенням розміру застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В клопотанні прокурор зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелічивши останні. Також прокурор зазначив у клопотанні, що сторона обвинувачення має обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, Тому сторона обвинувачення просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечить запобігання вищевказаним ризикам.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив обрати йому менший розмір застави, ніж запропонував прокурор.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Суду на підготовчому судовому засіданні не надані докази стороною обвинувачення і тому суд не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - тяжкому злочину за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5до восьми років. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду. При цьому суд враховує, що в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки в останнього немає офіційних джерел доходу, немає на утриманні непрацездатних осіб. Він є раніше судимою особою.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки таких судом ще не допитано, їхні покази безпосередньо не заслухано судом, відтак шляхом їх переконання чи залякування ОСОБА_4 ,перебуваючи на волі, може схилити їх до зміни даних ними показань.

Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні у перелічених в цій статті випадках.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, що не підпадають під такий перелік, суд вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, також необхідно визначити розмір застави для обвинуваченої достатній для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, з метою забезпечення покладених процесуальних обов`язків, із врахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням матеріального стану, необхідно обрати обвинуваченому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому обвинуваченому роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на строк до 01.10.2023 р. покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також обвинуваченому і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо обвинуваченого, стосовно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 01.10.2023 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави в сумі 161040 грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Киї ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 01.10.2023 року покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати до суду за першим викликом;

не відлучатися з м. Львова без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у данному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1