ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/577/23
Провадження 1-кс/483/94/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01 чеврня 2023 року м. Очаків

Слідча суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 7 Миколаївського РУП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ ВП № 7 Миколаївського РУП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 18 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 191 КК України, за фактом привласнення грошових коштів посадовими особами НПП «Білобережжя Святослава».

Під час досудового розслідування встановлено, що 17 листопада 2021 року до ВП №7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від начальника Очаківського РВ УСБ України в Миколаївській області про те, що посадові особи НПП «Білобережжя Святослава», шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинили привласнення бюджетних коштів при нарахуванні заробітної плати працівникам, які фактично не виконували свої службові обов`язки.

Допитана під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_5 , пояснила, що восени 2012 року більш точної дати не пам`ятає, чоловік на ім`я ОСОБА_6 запропонував їй допомогти у працевлаштуванні. При цьому останній зазначив, що працювати не потрібно, лише необхідно буде надати свою трудову книжку. Приблизно в березні місяці 2012 року вона зустрілася з вказаним чоловіком та вони пішли до приміщення Національного природного парку «Білобережжя Святослава», чоловік зазначив, що саме в цьому закладі її оформлять на роботу. Знаходячись в приміщенні НПП «Білобережжя Святослава», ОСОБА_5 власноруч написала заяву, щодо оформлення її на роботу та в подальшому віддала свою трудову книжку. В період з 2012 року по 2019 рік ОСОБА_5 приходила до НПП «Білобережжя Святослава», де писала заяви про надання матеріальної допомоги, надання відпусток та інші заяви, пов`язані з трудової діяльністю. В 2019 році вона написала заяву про звільнення з НПП «Білобережжя Святослава». Під час допиту ОСОБА_5 зазначила, що на протязі 2012-2019 років, вона ні одного дня не працювала в НПП «Білобережжя Святослава», заробітну платну та іншу грошову допомогу не отримувала.

Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що відповідно до наказу №7-к від 03 березня 2012 року НПП «Білобережжя Святослава» за підписом в.о. директора ОСОБА_7 - ОСОБА_5 була призначена на посаду підсобного робітника господарського відділу та прибиральником службових приміщень господарського відділу за сумісництвом.

Відповідно до наказу №75-к від 27 червня 2012 року НПП «Білобережжя Святослава» за підписом в.о. директора ОСОБА_7 ОСОБА_5 була звільнена від виконання обов`язків прибиральника службових приміщень господарського відділу за сумісництвом.

Відповідно до наказу № 21-в від 10 жовтня 2021 року НПП «Білобережжя Святослава» за підписом в.о. директора ОСОБА_7 ОСОБА_5 , підсобному робітнику господарського відділу, була надана щорічна оплачувана відпустка тривалістю 28 календарних днів з 15 жовтня 2012 року по 11 листопада 2012 року.

Відповідно до наказу № 120-к від 03.12.2012 року НПП «Білобережжя Святослава» за підписом в.о. директора ОСОБА_7 ОСОБА_5 призначено на посаду підсобного робітника господарського відділу.

Відповідно до наказу № 75-в від 29 жовтня 2014 року НПП «Білобережжя Святослава» за підписом директора ОСОБА_7 ОСОБА_5 , підсобному робітнику господарського відділу надано щорічну відпустку на 24 календарних днів з 01 листопада 2014 року по 24 листопада 2014 року.

Крім того, під час досудового розслідування в якості свідка був допитаний ОСОБА_8 , який зазначив, що з листопада місяця 2012 року він почав працювати начальником господарчого відділу. ОСОБА_5 він не знає. Про те, що вона працює в господарчому відділу він дізнався, коли став табелювати працівників відділу, починаючи з 2013 року. Неодноразово, коли він здавав табеля обліку робочого часу, бухгалтеру ОСОБА_9 , запитував останню, щодо особи ОСОБА_5 , оскільки він її ніколи не бачив. Як зазначала ОСОБА_9 , ОСОБА_5 дійсно працює в НПП «Білобережжя Святослава» на території Кінбурнської коси. В середині 2018 року, приблизно в червні липні місяці він звернувся до директора парку ОСОБА_7 з тим же питанням, однак останній запевнив, що ОСОБА_5 працює в Покровському відділенні Кінбурнської коси НПП «Білобережжя Святослава» та йому не потрібно втручатися в це питання, а продовжити табелювати ОСОБА_5 . На початку 2019 року, начальник відділу кадрів ОСОБА_10 віддала йому наказ про звільнення ОСОБА_5 , після чого він припинив табелювати останню.

Допитана під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_10 зазначила, що з 2016 року по 2019 рік працювала в НПП «Білобережжя Святослава» на посаді спеціаліста по кадрам. ОСОБА_5 знає наглядно, оскільки в 2019 році займалася оформленням її звільнення. Приблизно в лютому місяці 2019 року до неї звернувся ОСОБА_7 і повідомив про те, що необхідно звільнити ОСОБА_5 . Причини звільнення не повідомляв. Особисто ОСОБА_5 вона не викликала, викликав її сам ОСОБА_7 . В її присутності ОСОБА_5 написала заяву про звільнення. Як зазначає ОСОБА_10 за період роботи в НПП «Білобережжя Святослава» вона ОСОБА_5 жодного разу не бачила. Зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 працювала на території Кінбурнської коси. Крім того, в період часу з 2016 року по 2018 рік, заяви ОСОБА_5 про надання їй планових відпусток приносив безпосередньо сам директор ОСОБА_7 .

Також в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до висновку спеціаліста НДЕКЦ МВС України за №19/115/05/7/1193-2022 від 28.01.2022р. підписи в заявах від імені ОСОБА_5 від 2015, 2016, 2017, 2018 років, щодо надання відпусток, виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою. Крім того, підписи від імені ОСОБА_5 у заяві ОСОБА_5 від 2016, 2018 роках, про надання матеріальної допомоги, виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою.

За змістом довідки від 12.01.2022р., яка надана Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області слідує, що в порушення вимог статті 1 Закону України «Про оплату праці», частини 1 статті 94 КЗПП, внаслідок внесення недостовірних даних до табелів обліку робочого часу НПП «Білобережжя Святослава» безпідставно витрачено кошти на оплату праці ОСОБА_5 в загальній сумі 263 390,35 гривень, сума ЄСВ на яку становить 57 945 грн 88 коп., що призвело до шкоди (збитків) НПП «Білобережжя Святослава» на суму 321 336 грн 23 коп..

31 травня 2023 року року в період часу з 11 год. 26 хв. по 13 год. 27 хв. на підставі ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області було проведено обшук території домоволодіння АДРЕСА_1 в ході якого в шухляді столу кімнати залу будинку було вилучено скретч картку - стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім картки, на якому мається запис з номером мобільного зв`язку оператору: НОМЕР_1 «активувати до 30.06.2012р.», штрих код 943260992F.

Посилаючись на те, що вилучена в ході обшуку скретч картка - стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім картки, на якому мається запис з номером мобільного зв`язку оператору: НОМЕР_1 «активувати до 30.06.2012р.», штрих код 943260992F визнано речовим доказом, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, слідчий просив накласти арешт на вказане майно шляхом заборони на приховування, відчуження, псування, знищення, пошкодження, перетворення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить про його задоволення.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

За змістом ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідча суддя дійшла такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000323 від 18 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 191 КК України, за фактом привласнення грошових коштів посадовими особами НПП «Білобережжя Святослава».

В ході санкціонованого обшуку 31 травня 2023 року території домоволодіння АДРЕСА_1 в ході якого в шухляді столу кімнати залу будинку було вилучено скретч картку - стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім картки, на якому мається запис з номером мобільного зв`язку оператору: НОМЕР_1 «активувати до 30.06.2012р.», штрих код 943260992F.

31 травня 2023 року постановою слідчого скретч картку - стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім картки, на якому мається запис з номером мобільного зв`язку оператору: НОМЕР_1 «активувати до 30.06.2012р.», штрих код 943260992F визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000323.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, слідча посилається на те, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного, а також того, що слідчою доведено необхідність збереження речового доказу шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Миколаївського РУП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на скретч картку - стартовий пакет оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім картки, на якому мається запис з номером мобільного зв`язку оператору: НОМЕР_1 «активувати до 30.06.2012р.», штрих код 943260992F, що була вилучена в ході санкціонованого обшуку території домоволодіння АДРЕСА_1 31 травня 2023 року, шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження як речового доказу.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідча суддя: