Провадження №1-кп/522/338/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 06.04.2023 року вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області за ч.1 ст. 190 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 для вирішення питання про призначення остаточного покарання, за наявності кількох вироків, стосовно ОСОБА_4 , засудженого 27.02.2023 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та 06.04.2023 року вироком Новоодеського суду Миколаївської області, за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Від представника органу пробації до суду надійшло клопотання про розгляд подання її без участі.

Прокурор та засуджений в судове засідання не з`явилися. Про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Новоодеського суду Миколаївської області, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

04.07.2023 року на виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно ОСОБА_4 , надійшов вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.02.2023 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, який не врахований вироком Новоодеського районного суду Миколаєвської області від 06.04.2023 року.

Питання про застосування покарання за наявністю кількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537, п.2 ч.2 ст. 539 КПК України вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, а питання про застосування покарання за наявності кількох вироків є одним з питань, яке вирішується під час їх виконання.

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, із посиланням на ст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку, зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками, відповідно до ст. 71 КК України.

Також у п. 25 вищевказаної постанови зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.70, 71 КК України.

Відповідно до п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст. 537, 539 КПК України, у випадках, зокрема, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.02.2023 року стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили 30.03.2023 року.

Останній за часом вирок стосовно ОСОБА_4 ухвалено 06.04.2023 року Новоодеським судом Миколаївської області без врахування положень ст. 71 КК України.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для вирішення питання, вказаного у поданні, з огляду на те, що суд не має процесуальних повноважень у порядку, передбаченому п.11 ч.1ст.539 КПК України, вирішувати питання, які зачіпають зміст вироку, змінюють його, оскільки це стосується призначення покарання за вимогами ст. 70, 71 КК України, внаслідок чого можливе погіршення становища засудженого.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про вирішення питання про призначення остаточного покарання, за наявності кількох вироків, стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5