Справа № 203/3098/23
Провадження № 1-кс/0203/2772/2023
УХВАЛА

14 червня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23.03.2023 року №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:

06.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 (далі - заявник, скаржник) із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23.03.2023 року №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в якій заявник просить суд:

- постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві від 23.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000052 - скасувати, та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що у відповідь на адвокатський запит він отримав лист від 06.05.2023 року, з якого йому стало відомо про те, що 11.01.2023 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві були внесені відомості до ЄРДР за №0000052 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Також, як пояснив заявник, кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На думку заявника, досудовим розслідуванням не були проведені всі можливі слідчі дії, оскільки ОСОБА_3 не опитували з приводу факту події кримінального правопорушення. При цьому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та вона була позбавлена можливості прибути до ДБР для надання пояснень.

З огляду на викладене вище, заявник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.06.2023 року, судову справу №203/3098/23, провадження №1-кс/0203/2772/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , та передано канцелярією суду - 08.06.2023 року.

Ухвалою слідчого судді від 09.06.2023 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду по суті, зобов`язано відповідальних осіб надати суду матеріали кримінального провадження №0000052 від 11.01.2023 року для огляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 14.06.2023 року, учасники провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання.

Заявник подав до суду письмове клопотання про розгляд скарги за його відсутності, та зазначив, що підтримує вимоги скарги у повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, ухвалу суду в частині зобов`язання надати суду матеріали кримінального провадження №0000052 від 11.01.2023 року для огляду у судовому засіданні слідчий виконала.

Суд на підставі положень ч. 4 ст. 107, ст. ст. 138, 306 КПК України, розглянув скаргу за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 23.03.2023 року було закрито кримінальне провадження №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях працівників ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

За змістом оскаржуваної постанови від 23.03.2023 року, мотивами закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях працівників ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, стало, зокрема, те, що відомості про вчинення працівниками ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області дій, що явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень не підтверджуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Окрім того, завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб не знайшло свого підтвердження.

Таким чином, слідчий підсумувала, що у ході досудового розслідування було виконано всі необхідні слідчі дії з метою встановлення істини, забезпечення повноти та неупередженості розслідування, проте здобуті слідством докази свідчать про відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у діях працівників ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суд, вирішуючи скаргу по суті бере до уваги те, що в порядку статті 40 КПК України 11.01.2023 року слідчий склала доручення про проведення слідчих (розшукових) дій на адресу начальника Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просила:

- встановити та допитати в якості свідків працівників поліції ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснювали затримання ОСОБА_3 . За згодою свідків витребувати у них копії документів на підтвердження своїх показів щодо спростування доводів та фактів, вказаних в заяві; ініціювати проведення службового розслідування уповноваженою дисциплінарною комісією (з урахуванням доданих матеріалів) по усім фактам, викладеним в заяві. В ході проведення службового розслідування встановити чи знайшли доводи та факти, викладені в заяві ОСОБА_3 своє об`єктивне підтвердження. За результатами службового розслідування надіслати копію висновку з усіма додатками слідчому ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_6 .

Так, старшим оперуповноваженим в ОВС ДУ ДВБ були допитані в якості свідків: ОСОБА_7 (слідчий ВП №6ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області) та ОСОБА_8 (старший дільничний офіцер поліції ВП №6 ДРУП).

Суд зазначає, що згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до положень статті 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, незважаючи на вимоги КПК України, не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували б обставини, які були підставами для закриття кримінального провадження. Тим більше, що доводи, на які посилається слідчий, не можна вважати вмотивованими. Оскільки матеріали кримінального провадження на виконання доручення слідчого не містили відомостей щодо проведеного службового розслідування та його результатів. Отже, доручення слідчого не були виконані у повному обсязі. Крім того, слідчим не було допитано заявника - ОСОБА_3 з приводу події кримінального правопорушення.

Тобто слідчий в оскаржуваній постанові не обґрунтувала належним чином відсутність об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, з огляду на неповне проведення всіх необхідних слідчих (процесуальних) дій задля встановлення істини під час досудового розслідування та наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, хоча закрила кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23.03.2023 року №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, - задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 23.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження №0000052 від 11.01.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, направити до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1