провадження №1-кп/337/94/2023
ЄУН №337/4471/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця уродженця с. Чубаріка, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який на сьогоднішній день не має постійного місця проживання, раніше судимого :
- 02.08.2018 Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки.
- 17.04.2019 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання по вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 02.08.2018 року, визначено остаточне покарання строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 28.11.2019 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.04.2019 року з остаточним строком позбавлення волі на 3 роки 9 місяців. Звільнений 29.10.2021 року;
- 28.12.2021 до Пологівського районного суду Запорізької області скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В :
15.11.2022 приблизно 15 години 30 хвилин гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав: бензинову пилу марки «Зеніт», вартість якої складає 2660 гривень, бензинову косу марки «KLEVER», вартість якої складає 3499 гривень 30 копійок,паяльник для труб, який на сьогоднішній день не має матеріальної цінності для потерпілого,перфоратор «Tekhmann», модель TRH-1120 DFR, вартістю 2600 гривень. Всього заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , на суму 8759 гривень 30 копійок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, щиро каявся, дав показання про те, що через інтернет познайомився з ОСОБА_7 .Потім він здійснював ремонтні роботи в квартирі ОСОБА_8 звідки викрав бензинову пилу, бензинову косу,паяльник для труб та перфоратор, які продав на ринку приблизно за 1500,00-2000,00 гривень. Потім працівникам поліції він показав кому продав це майно.Потерпілому було повернуто бензинову пилу та бензинову косу.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідження характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_4 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 ,який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення зач.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального правопорушення;ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, не працевлаштований,раніше судимий, судимість в законному порядку не знята та не погашена.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, особистість ОСОБА_4 , конкретні обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, згідно санкції ч.4 ст.185 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченої, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.
Водночас суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376,615 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі .
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 09 червня 2023 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання - період перебування під вартою з 16 грудня 2022 року по 08 червня 2023 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази:бензинову пилу марки «Зеніт», бензинову косу марки «KLEVER»,»-передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити власнику .
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_9 22.06.2023