Справа № 932/4105/23
провадження № 1-кс/932/1686/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка, Новопсковського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який на утримані малолітніх дітей не має, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених законом, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України.

Так, обґрунтовуючи ризик щодо якого ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий посилається на те, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення понесення покарання. Також підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків за місцем мешкання.

Обґрунтовуючи ризик щодо якого ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий зазначає, що підозрюваний неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливого злочину, що свідчить про схильність особи до вчинення корисливих злочинів та не бажання виправитися. Крім того, підозрюваний будучи особою працездатною, здоровою та молодою, на час вчинення злочину ніде не працював (не має постійного місця роботи) та не навчався, а отже немає джерела доходу та фінансової стабільності, а тому є ризик того, що останній знову вчинить в тому числі і корисливий злочин з метою отримання благ/грошових коштів задля свого існування чи з інших мотивів.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем свого проживання де він мешкає у друга. Вказав, що у нього немає постійно місця проживання, проте друг не буде проти, якщо він перебуватиме за його адресою під домашнім арештом. Він співпрацює зі слідством та не збирається ухилятися від слідства та суду. Вчинив крадіжку тому, що у нього не було подарунку для хорошої людини та він не міг прийти у гості нічого не подарувавши.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, вказавши на необґрунтованість усіх зазначених прокурором ризиків, суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001170 від 28 квітня 2023 року, повідомленням про підозру від 28 квітня 2023 року, яке було вручене останньому 28 квітня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення.

28.04.2023 року о 10 год. 20 хв., ОСОБА_5 прибув до приміщення магазину «Аврора», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 4, де у останнього виник раптовий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв з торгівельного стелажу магазину «Аврора» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 4, товар, що належить ТОВ «Вигідна покупка», а саме сковорідку антипригарну, без кришки, марки «OSCAR BEST Offer» діаметром 26 см., вартість якої становить 399 гривень, після чого оглянув її та взяв до правої руки з метою подальшого виносу товару без оплати його вартості.

В подальшому, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, утримуючи при собі сковорідку антипригарну, без кришки, марки «OSCAR BEST Offer» діаметром 26 см., не розрахувавшись за товар попрямував на вихід з приміщення магазину «Аврора» розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 4, тим самим виконав всі дії які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення тим самим спричинивши ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на суму 399 гривень.

ОСОБА_5 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що в Україні діє воєнний стан.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 28.04.2023 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 28.04.2023 року; протоколом огляду відеозапису від 28.04.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.04.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2023 року; протоколом огляду відеозапису від 28.04.2023 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 28.04.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 28.04.2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину, так як він неодноразово судимий, а отже розуміє невідворотність покарання у разі доведення його вини та обізнаний щодо характеру обмежень його свободи при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки підозрюваний будучи судимим за корисливий злочин, вкотре вчинив дії, які дають достатньо підстав стверджувати про вчинення крадіжки.

Підозрюваний на судовому засіданні ствердив, що у нього відсутні кошти та постійна робота, а вчинення відповідної крадіжки свідчить про те, що у нього відсутні будь-які законні джерела надходження коштів, що свідчить про досить високий ризик вчинення ним повторних корисливих злочинів. Не реагування на такий ризик свідчитиме про створення потенційної небезпеки для громадян, які на законних підставах володіють своїм майном та розраховують на вжиття державою заходів щодо його охорони.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; відсутність у нього постійного місця роботи; негативну репутацію підозрюваного та незадовільний його майновий стан; розмір майнової шкоди.

Додатково слід зазначити, що вирішуючи дане питання слідчий суддя враховує розмір майнової шкоди, яка складає 399 грн, спосіб, яким скористався підозрюваний для викрадення, повернення викраденого володільцю, що не може свідчити про той рівень його суспільної небезпеки, що притаманний для осіб дії яких в більшості випадків кваліфікуються за частиною четвертою статті 185 КК України, однак визначаючи той вид запобіжного заходу, який в даному випадку буде прийнятним та виправданим, все ж таки вважає неможливим застосування інших більш м`яких, порівняно з триманням під вартою, запобіжних заходів, оскільки при їх обранні буде об`єктивно неможливо забезпечити контроль над особою, яка не має у власності будь-якого нерухомого або рухомого майна, постійно, після звільнення з місць позбавлення волі, проживає у різних осіб тимчасово, ніде не працює, веде спосіб життя, який не передбачає залишення на одному місці.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини, визнає за доцільне визначити її в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що ним в достатній мірі буде гарантовано виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та він не буде завідомо непомірним для нього. На судовому засіданні підозрюваний не висловив власну думку із даного питання.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 25 червня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 29 квітня 2023 року о 16.30 год.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1