Справа № 504/3748/22
Номер провадження 1-кп/504/481/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, без освіти, вдівця, має на утриманні двох м/л дітей 2014, 2017 р.р.н., працюючого двірником в ЖКС «Фонтанський», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2016р., приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем «ВАЗ 2101» 1973 року випуску, р/н НОМЕР_1 , без передбаченого законом права керування транспортними засобами, здійснював рух автодорогою Одеса-Мелітополь-Новоазовськ у напрямку м. Одеси з м. Березівка, яка має дві смугу для руху транспортних засобів в одному напрямку.

Під час руху вказаною автодорогою, при наближенні до ділянки, розташованої на 31 км + 200 метрів, біля с. Іванове (Свердлове) Одеського (Комінтернівського) району Одеської області, на якій проїзна частина у той час була сухою, маючи реальну і об`єктивну можливість бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, а також особливостями місцевості та конфігурацією проїзної обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, вибрати безпечну швидкість руху в установлених межах з урахуванням частини, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.2. та п. 12.3. «Правила дорожнього руху» України, які передбачають:

п. 12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови та конфігурацію проїзної частини, свої практичні навички керування транспортними засобами, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, продовжив рух, в результаті чого на ділянці дороги, розташованої на 31 км + 200 метрів автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, біля с. Іванове (Свердлове) Одеського (Комінтернівського) району Одеської області, не впорався з керуванням свого автомобіля і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який штовхав автомобіль ВАЗ 2106, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в попутному напрямку, та зіткнувся з задньою частиною вказаного автомобіля.

У зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді наступних ушкоджень: множинних саден на голові та обличчі, забитої рани у зовнішнього кінця правої брови, крововиливу під твердою мозковою оболонкою на основі черепа у проекції всіх трьох черепних ямок, вогнищевих крововиливів під м`якими мозковими оболонками на опуклій поверхні та основі півкуль мозку та мозочка, в міжпівкульовій щілині та у проекції базально-стовбурних відділів мозку внутрішньошлуночкових крововиливів; закритої травми грудної клітки у вигляді наступних ушкоджень: практично повного поперечного перелому в грудному відділі хребта, між 11-м і 12-м грудними хребцями крововиливів в м`які тканини грудної клітки, крововиливів під плевру та тканину легенів, розривів плеври та тканини легенів в ділянці коренів, множинних неповних поперечних розривів грудної частини аорти в проекції біфуркації трахеї з просякненням кров`ю пара аортальної клітковини та клітковини середостіння, крововиливів у плевральні порожнини; травми кінцівок у вигляді наступних ушкоджень: саден та забитих ран на передній поверхні правого колінного суглоба, на висоті 38 см від підошовної поверхні стоп, на передньовнутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на висоті 30 см. від підошовної поверхні стоп, на внутрішній поверхні правої стопи в ділянці п`яти, на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, на висоті 17 см. від підошовної поверхні стоп, крововиливів в м`яких тканинах правого і лівого стегна, на висоті 40-60 см. від підошовної поверхні стоп, місцями з розривом і розміщенням м`язів, а також м`яких тканин лівої і правої гомілки по всій довжині, перелому обох кісток лівої гомілки, на висоті 20 см. від підошовної поверхні стоп, роздроблення кісток правої гомілки, на висоті 30 см. і перелому на висоті 20 см. від підошовної поверхні стоп.

Сукупність ушкоджень, які утворюють комплекс поєднаної травми голови, грудної клітки, та кінцівок, були небезпечними для життя в момент їх спричинення, і по цьому критерію, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 перебуває у прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаною травмою голови, грудної клітки у вигляді крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, внутрішньошлуночкових крововиливів, перелому грудного відділу хребта, крововиливів під плевру та тканину легенів, множинних розривів легенів, розривів грудного відділу аорти, крововиливів в плевральні порожнини, та настала від травматичного шоку.

Таким чином, допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 12.2, 12.3 «Правил дорожнього руху» України, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у своєї сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 25.04.2016р., приблизно о 00 год. 30 хв., він керував незареєстрованим на нього легковим автомобілем «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_1 , в автомобілі була дружина, дитина та товариш. По дорозі він заснув за кермом та, знаходячись біля с. Іванове (Свердлове) Одеського (Комінтернівського) району Одеської області, відчув удар, а вже потім побачив інший автомобіль «ВАЗ 2106», в який він в`їхав. Коли він вийшов з машини, то побачив чоловіка, який лежав біля автомобіля «ВАЗ 2106» та жінку, яка сиділа за кермом даного автомобіля. Він полив обличчя чоловіка водою, у чоловіка був пульс та викликав швидку. Після чого, злякавшись відповідальності, втік, пішовши через поле до м.Одеса. Пасажири його автомобіля пішли разом із ним. Про те, що чоловік помер, дізнався на досудовому розслідуванні. Алкогольні напої не вживав. Посвідчення водія ніколи не отримував, автомобіль «ВАЗ 2101» р/н НОМЕР_1 придбав за технічним паспортом. Згодом добровільно з`явився до правоохоронних органів та заявив про вчинений злочин. На разі добровільно частково відшкодував потерпілій завдані збитки. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, із чим погодився захисник-адвокат, потерпіла та прокурор.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що загиблий внаслідок ДТП ОСОБА_7 був її чоловіком. Вони були із чоловіком на дачі допізна та в ніч з 24.04.2016р. на 25.04.2016р. виїхали з с.Калинівка додому на автомобілі «ВАЗ 2106», н/з НОМЕР_2 , вона була за кермом. По дорозі автомобіль постійно «глохнув». Біля с. Іванове (Свердлове) Одеського (Комінтернівського) району Одеської області, чоловік вийшов з автомобілю, щоб його підштовхнути. В цей момент стався сильний удар, вона вдарилася головою та втратила свідомість. Її чоловіка перекинуло через автомобіль. Коли вона на короткий проміжок часу прийшла до тями, то побачила, що біля чоловіка стоять особи циганської національності, потім вона знову втратила свідомість. Хто викликав швидку допомогу, вона не знає. Вона прийшла до тями коли біля неї вже були лікарі, де був обвинувачений невідомо, він втік, залишивши свій автомобіль «ВАЗ 2101» на дорозі. Її чоловік загинув на місці ДТП, біля його тіла стояла пляшка з водою. Обвинувачений ОСОБА_4 добровільно частково відшкодував їй завдані збитки, попрохав вибачення, тому вона не наполягає на суворій мірі покарання. Не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є низькими, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, його молодий вік, позитивно характеризується за місцем проживання, вдівець, має на утриманні двох м/л дітей 2014, 2017 рр.н., на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, скоїв необережне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судових дебатах вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, та просив призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник-адвокат ОСОБА_5 просили призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Потерпіла ОСОБА_6 просила суд не позбавляти ОСОБА_4 волі, оскільки він частково добровільно відшкодував завдані збитки та попросив вибачення.

За таких обставин, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, добровільно частково відшкодував завдані збитки, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст.286 КК України та застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. При цьому суд вважає можливим призначити покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_4 посвідчення водія не має, ніколи його не отримував.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_1 , який направлено на майданчик ТУ транспорту №1 в м.Одеса - необхідно повернути власнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно повернути власнику; змиви рідини бурого кольору з сидіння водія автомобіля ВАЗ 2101, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах справи; копія посвідчення №3290 на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах справи; автомобіль ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_2 , який направлено на майданчик ТУ транспорту №1 в м.Одеса - необхідно повернути власнику.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта з проведення криміналістичних експертиз, документально підтвердженні, тому відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.100, 371-373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_1 , який направлено на майданчик ТУ транспорту №1 в м.Одеса - повернути власнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 «ВАЗ 2101» н/з НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути власнику; змиви рідини бурого кольору з сидіння водія автомобіля ВАЗ 2101, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах справи; копію посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи; автомобіль ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_2 , який направлено на майданчик ТУ транспорту №1 в м.Одеса - повернути власнику.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів з проведення криміналістичних експертиз в сумі 8934 (вісім тисяч дев`ятсот тридцять чотири ) грн. 72 коп., на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1