Справа № 591/4367/23
Провадження № 1-кп/591/166/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022 року близько 20-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у безлюдному місці неподалік бази відпочинку «Робінзон», яка розташована на території Зарічного району м.Суми, разом з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , за вказівкою останнього, тобто діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, зняла на власний мобільний телефон 4 відеофайли дитячої порнографії за участю неповнолітньої ОСОБА_6 .

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, пояснивши, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час знімала на свій мобільний телефон відео за участю ОСОБА_6 , яка спочатку роздягалась, а потім - коли ОСОБА_7 проникав пляшкою до піхви потерпілої. Вела зйомку за вказівкою ОСОБА_7 , який мав вплив на неї. В силу свого молодого віку не розуміла, що це стане підставою для притягнення до відповідальності. На даний час вину свою усвідомлює та визнає в повному обсязі, щиро кається у вчиненому, просила суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.301-1 КК України, оскільки вона умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 виготовила дитячу порнографію за участю неповнолітньої ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що ОСОБА_5 має молодий вік, є не судимою особою, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, мешкає разом з бабусею, яка має незадовільний стан здоров`я, та мамою, яка є особою з інвалідністю.

Також суд при призначенні покарання обвинуваченій враховує такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена визнала вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, надала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою є дійсно небезпечним, оскільки кримінальне правопорушення вчинено щодо моральності. Однак відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Таким чином, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

За таких обставин, при визначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченої, відсутності обтяжуючих обставин, виходячи з наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.301-1 КК України та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що передбачено санкцією ч.4 ст.301-1 КК України, що відповідає судовій практиці, передбаченій п.п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року N 7, оскільки вчинення злочину не було пов`язане з посадою ОСОБА_5 або із заняттям нею певною діяльністю.

Також, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, враховуючи, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також таких даних про особу, яка має молодий вік, проживає разом з мамою та бабусею, які мають вади здоров`я, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, а тому є доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку і переконання суду таке покарання обвинуваченій ОСОБА_5 буде необхіднім і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При цьому, про можливість виправлення свідчить ставлення самої обвинуваченої до скоєного, яка щиро розкаялася і відсутність будь яких обставин, які б заважали їй вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку, на думку суду, відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачена дійсно матиме можливість довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.

Крім того, згідно клопотання захисника та на підставі ч.1 ст.119 КПК України, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , суд вважає за можливе повністю звільнити обвинувачену від оплати процесуальних витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301-1 КК України, та призначити їй покарання за цим законом із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців, та покласти на неї наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Повністю звільнити ОСОБА_5 від оплати понесених по справі судових витрат в сумі 12081,92 грн.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженої з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1