Справа №487/1344/23
Провадження №1-кс/487/1188/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000559 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України про продовження строку обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, покладених на останнього ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.03.2023, а саме: не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, неможливо застосувати до підозрюваного інші, більш м`які запобіжні заходи, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 263, 307 КК України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків під час досудового розслідування, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, посилаючись на те, що ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав ініційоване клопотання, наполягаючи на його задоволенні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження покладених обов`язків на підозрюваного, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави на домашній арешт.

В обгрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.03.2023 відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до 08.05.2023, з визначенням застави у розмірі 214720, з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у разі звільнення під заставу.

13.03.2023 застоводавцем ОСОБА_6 було внесено заставу у розмірі 214720 грн., після чого ОСОБА_4 звільнено з-під варти, та на останнього було покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України .

Адвокат підозрюваного зазначає, що під час дії запобіжного заходу ОСОБА_4 беззаперечно та своєчасно виконував в повній мірі покладені на нього обов`язки, ніяких порушень з його боку не відбувалось. Отже ризики, які можливо існували, на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, в подальшому не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_4 перебуваючи місяць на волі не вчинив жодної дії, яка б мала ознаки ризиковості.

Сторона захисту також просила врахувати, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, має на утриманні дитину, соціально адаптований, має добру репутацію.

Враховуючи викладене просить змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави на домашній арешт у певний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника, наполягав на зміні запобіжного заходу.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що в провадженні Першого СВ ( з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000559 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України.

09.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

10.03.2023 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливим внесенням застави.

13.03.2023 ОСОБА_4 звільнено з ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" у зв`язку з внесенням застави у розмірі 214720 грн.

У зв`язку з внесенням застави у визначеному розмірі та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 спливає 08.05.2023.

02.05.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 09.06.2023.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо.

Також прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які, у тому числі, були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави не зменшились та продовжують існувати.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які, у тому числі, були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави не зменшились та продовжують існувати, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків підозрюваного, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, мають право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання, що насамперед передбачено для поліпшення становища підозрюваного під час зміни параметрів режимів чи стосовно одного запобіжного заходу, чи щодо застосованих додаткових обов`язків.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статті 5 Конвенції є позбавленням свободи, якими є домашній арешт та тримання під вартою (ст.ст. 181 та 183 КПК України).

Тому зміна із запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт є по суті перехід із менш тяжкого запобіжного заходу на більш тяжкий, що насамперед мають бути обумовлені наявними фактами порушення підозрюваним процесуальної поведінки або встановлених обов`язків.

Отже, слідчий суддя звертає увагу на те, що міра запобіжного заходу, яка на теперішній час діє відносно підозрюваного ОСОБА_4 є менш суворою ніж та, на яку просить змінити запобіжний захід захисник підозрюваного.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 із визначенням розміру застави (ухвала від 10.03.2023) слідчим суддею перевірені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; а також встановлені докази, які обґрунтовують ці обставини.

Про нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, захисником не заявлені.

Таким чином клопотання сторони захисту в частині зміни підозрюваному запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а тому вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 193-194, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити до 09.06.2023 (включно) строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000559, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України, а саме:

- не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 15.05.2023 о 11.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1