БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 515/256/23
Провадження № 1-кп/497/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

05.09.23 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області від 07.08.2004 року

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.263 ч.1, ст.187 ч.4, КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Вознесенівка Тарутинського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.04.2012 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Усть-Ілімськ Іркутської області російської федерації, громадянина України, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 23.03.2016 року,

обвинувачених за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст.187 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:? ?

16.06.2023 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов за підсудністю на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 15.06.2023 року (т.3 а.с.178-179, т.4 а.с.13-15) обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001292 від 05.11.2022 року (т.3 а.с.181, 182).

Ухвалою від 16.06.2023 року було призначено підготовче засідання в даному кримінальному провадженні на 13:00 годину 16.06.2023 року (т.3 а.с.183), та телефонограмами сповіщено сторін по справі (т.3 а.с.184).

Того ж дня 16.06.2023 року прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 було подано письмові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та клопотання про продовження покладених раніше обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України (т.3 а.с.198-240).

В зв`язку з необхідністю розгляду цих клопотань, та не прибуттям захисників обвинувачених, на підставі ухвали суду від 16.06.2023 року залучено захисника для надання правової допомоги підозрюваним на окрему процесуальну дію (т.3 а.с.185).

Судом було постановлено ухвалу за участю обвинувачених та залученого адвоката для надання правової допомоги обвинуваченим на окрему процесуальну дію адвоката ОСОБА_12 про задоволення клопотань прокурора.

Обрано обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням їх в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в рамках обраного раніше запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки строком на 60 днів, а саме:

- прибувати до прокурора та/або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначено до 14 серпня 2023 року включно (т.4 а.с.4-7).

Цією ж ухвалою, суд відклав підготовче засідання на 13:00 годину 29.06.2023 року, про що повідомив усіх учасників кримінального провадження (т.4 а.с.8-12).

В підготовче засідання 29.06.2023 року:

- прибув обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 ;

- прибув захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ;

- не були доставлені обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які утримуються під вартою в Державній установі» Ізмаїльський слідчий ізолятор»;

- не прибув захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 .. На електронну адресу суду 28.06.2023 надіслав заяву про відкладення підготовчого розгляду у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі Тарутинського районного суду Одеської області по справі №514/605/23 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (т.4 а.с.16-18).

- потерпіла ОСОБА_13 та її представник ОСОБА_14 - не прибули. На електронну адресу суду представник надіслав заяву про проведення підготовчого розгляду у їх відсутність (т.4 а.с.19).

В зв`язку з неможливістю проведення підготовчого засідання у відсутність обвинувачених, не прибувшого захисника ОСОБА_7 , суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на попередньо узгоджені з усіма учасниками кримінального провадження час і дату: на 14:00 годину 11.07.2023 року (т.4 а.с.23), про що були повідомлені усі сторони кримінального провадження (т.4 а.с.24, 25-26, 27).

В підготовче засідання 11.07.2023 року прибули усі учасники кримінального провадження окрім потерпілої та її представника, який на електронну адресу надіслав заяву про проведення підготовчого розгляду у їх відсутність (т.4 а.с.28).

В підготовчому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 заявлено відвід судді ОСОБА_1 , в зв`язку з чим було оголошено перерву (т.4 а.с.46).

Ухвалою суду під головуванням судді ОСОБА_15 від 12.07.2023 року було відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючому судді ОСОБА_1 (т.4 а.с.38-41), повний текст якої передано для долучення до зазначеного кримінального провадження 14.07.2023 року о 15:45 годині (т.4 а.с.37).

В зв`язку з відсутністю сторін кримінального провадження в підготовчому засіданні після вирішення заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді (т.4 а.с.47), суд був позбавлений можливості продовжити підготовче засідання, в зв`язку з чим оголошено перерву до 13:00 години 09.08.2023 року (на час і дату які були погоджені з усіма сторонами ще 29.06.2023 року (т.4 а.с.23, 47), про що суд відразу ж сповістив усіх учасників даного кримінального провадження (т.4 а.с.48, 49, 50-52).

08.08.2023 року на електронну адресу надійшли клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжних заходів в кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022, відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 (т.4 а.с.53-55, 56-59, 60-62).

В підготовчому засідання 09.08.2023 року за участю: прокурора ОСОБА_11 , представника потерпілої ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_9 були розглянуті названі клопотання прокурора (т.4 а.с.80-82), та ухвалою суду від 09.08.2023 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та строк дії покладених обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 строком до 07.10.2023 (т.4 а.с.83-86).

Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14:00 години 14.08.2023 року.

В підготовчому засіданні 14.08.2023 року були присутні усі сторони кримінального провадження, окрім потерпілої ОСОБА_13 , за участю яких розглянуто заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_11 (т.4 а.с.34-53). За результатами розгляду цієї заяви, судом постановлено ухвалу, якою заяву адвоката ОСОБА_7 - задоволено (т.4 а.с.113-115).

Ухвалу невідкладно надіслано керівнику Білгород-Дністровської окружної прокуратури для призначення іншого прокурора для підтримання державного обвинувачення (т.4 а.с.116).

В зв`язку з цим оголошено перерву до 10:00 години 05.09.2023 року.

В підготовче засіданні 05.09.2023 року прибули усі сторони, окрім потерпілої ОСОБА_13 та її представника - адвоката ОСОБА_14 .. На електронну пошту суду надіслано клопотання за підписом представника потерпілої ОСОБА_14 про проведення підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні у відсутність потерпілої та її представника (т.4 а.с.159).

Прокурор стверджував, що обвинувальний акт відповідає вимог КПК України, підсудний Болградському районному суду Одеської області, підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні.

Підстав, передбачених ст.314 КПК України на думку прокурора не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 вважали за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в порядку ст.ст.20, 22, п.3. ч.3 ст. 314 КПК України (т.4 а.с.169-242).

В обґрунтуванням даного клопотання захисник посилався на те, що

По-перше:

- 06.11.2022 року начальником відділення №2 СВ Білгород- Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 , в порушення вимог ч.1 ст.277 КПК України, після «затвердження», а не «погодження» з процесуальним керівником у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_11 письмового повідомлення про підозру, у присутності, на той час захисника ОСОБА_17 , повідомив та вручив її підозрюваному ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України.

- 18.01.2023 у порушення вимог ст.ст. 278 та 279 КПК України, за відсутності захисника - адвоката ОСОБА_7 підозрюваному ОСОБА_6 начебто було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, про що свідчить відсутність підпису захисника на повідомленні. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 був позбавлений права на захист;

-за результатами отриманих відповідей з ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на запити адвоката щодо проведення певних процесуальних дій 18-19.02.2023 року з приводу вручення підозрюваному ОСОБА_6 тексту зміненої раніше повідомленої підозри слідчими та прокурорами, стороною захисту було встановлено, що фактично процесуальна дія як зміна раніше повідомленої підозри обвинуваченому (на той час підозрюваному) ОСОБА_6 як 18.01.2023 так і 19.01.2023 уповноваженими особами (перелік яких наводиться), які мали повноваження на її здійснення, не проводилась;

- сторона захисту вважає, що обставини, які зазначені в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 18.01.2023 лягли в основу формулювання обвинувачення - обвинувальному акті від 20.02.2023 та є очевидним порушенням вимог ст. 291 КПК України.

По-друге:

-незважаючи на неодноразові з 23.01.2023 по 20.02.2023 повідомлення сторони захисту про неможливість з поважних причин виконати вимоги ст. 290 КПК України, а також виконати ухвалу Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 06.02.2023 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не було надано можливість на той час ні підозрюваному ОСОБА_6 , ні його захиснику - адвокату ОСОБА_7 ознайомиться з матеріалами кримінального провадження, тим самим порушено право на захист підозрюваному;

- з початку надання стороні захисту доступу до матеріалів зазначеного кримінального провадження, тобто з 23.01.2023, прокурор ОСОБА_11 самоусунувся від виконання ним вимог ст. 290 КПК України, поклавши цей обов`язок на слідчого без відповідного офіційного повідомлення стороні захисту про наявність такого доручення. На неодноразові вимоги сторони захисту надати таке підтвердження, прокурором було проігноровано;

-відповідно до вимог ст. 290 КПК України, обов`язок надання доступу до матеріалів досудового розслідування покладено на прокурора або на слідчого за його дорученням. Зі змісту самого повідомлення слідчого не було зрозуміло про наявність такого доручення прокурора, тому сторона захисту вважає, що зазначене повідомлення слідчого не відповідало вимогам ст. 290 КПК України та не бралося до уваги;

- сторона захисту просила врахувати відповідність повідомлення вимогам ст. 290 КПК України, а також необхідність завчасного повідомлення стороні захисту про можливість надання такого доступу з урахуванням місця знаходження адвоката ОСОБА_7 (м. Одеса) та наміру щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження разом із підозрюваним ОСОБА_6 для надання останньому належної правової допомоги;

Однак стороною обвинувачення були проігноровані зазначені повідомлення сторони захисту, а за її результатами остання була позбавлена можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до теперішнього часу.

По третє:

- процесуальний керівник у зазначеному кримінальному провадженні - прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 в пряме порушення вимог ст. 293 КПК України, ні обвинуваченому ОСОБА_6 , ні його захиснику - адвокату ОСОБА_7 не вручив під розписку копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які були передані до суду;

- підтвердженням невручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику - адвокату ОСОБА_7 є і відсутність відповідних розписок до обвинувального акту, який надійшов до Болградського районного суду Одеської області.

- посилання прокурора на те, що адвокатом ОСОБА_7 обвинувальний акт і реєстр матеріалів було отримано засобом поштового зв`язку «Нова пошта», через кур`єра, від особи ОСОБА_18 конверт з наклеєним надписом «Обвинувальний акт» - є на думку захисника безпідставним. Так, при відкриті конверту були виявлені чисті, білі аркуші паперу формату А-4. Тобто фактично через відсутність обвинувального акту в конверті, захисник був позбавлений можливості його отримати, незважаючи на те, що такий спосіб вручення обвинувального акту стороні захисту не передбачений вимогам ст.293 КПК України. Конверт з чистими білими аркушами надавалися у судовому засіданні для приєднання до матеріалів судової справи №515/256/23 в якості підтвердження доводів захисника.

З цих підстав, захисник та обвинувачений вважають що, в зв`язку з не ознайомлення прокурором ОСОБА_11 з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 після їх відкриття та невручення копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, як на той час підозрюваному ОСОБА_6 , так і його захиснику - адвокату ОСОБА_7 , було, зокрема, порушено право на захист підозрюваного.

По твердженню захисника, оскільки прокурором було допущено ряд вищевказаних порушень норм кримінального процесуального законодавства, на даний момент адвокат ОСОБА_7 позбавлений можливості належним чином захистити обвинуваченого ОСОБА_6 у суді та брати участь у даному підготовчому судовому засіданні, що також є порушенням права на захист останнього, а тому зазначені порушення вимог КПК України, є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника, та викладені доводи, наполягав на його задоволенні.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури та негайному звільненню обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти (т.4 а.с.160-164).

В обґрунтуванням клопотання захисник стверджує, що під час підготовчого судового засідання встановлено документами, які суд прийняв та долучив до матеріалів справи, факт відсутності доказів письмового повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри в день її складання слідчим або прокурором ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше 24 годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після 24 годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст.278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри вручається підозрюваному в порядку, передбаченому ч.1 ст.278 КПК і невідкладно, але не пізніше наступного дня вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На думку захисника ОСОБА_8 не було вручено письмового повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, а тому обвинувальний акт, який базується на цій підозрі, підлягає поверненню прокурору Білгород-Дністровської окружної прокуратури з підстав невручення письмового повідомлення про підозру, а ОСОБА_8 підлягає негайному звільненню.

У відповідності із п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд мас право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК.

Таким чином, в результаті аналізу обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, а також встановлених судом фактів невручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 , захисник дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.ст.276-279, 291 КПК України, у зв`язку з чим наполягав на поверненні обвинувального акту прокурору з наведених підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав дане клопотання, наполягав на його задоволенні.

Прокурор заперечував доводи сторони захисту та не вважав, що є підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку усіх учасників судового процесу щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та необхідності його повернення прокурору, суд дійшов до наступного висновку.

Звернення прокурора із обвинувальним актом до суду є завершальною стадією досудового розслідування. Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Таким чином, обвинувальний акт - це ще й документ, в якому міститься оцінка, дана представником державної влади певним фактам і поведінки причетних до них осіб.

Пункт 3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є невід`ємною частиною, які повинні бути надіслані до суду. Зокрема, у цій статті передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Також, до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Детального проаналізувавши положення ст.291 КПК України, слід виділити 3 (три) підходи, щодо оцінки впливу недоліків обвинувального акту на визнання його таким, що підлягає поверненню прокурору:

- недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акта та його невід`ємної частини - додатків (у тому числі щодо відомостей, які вони мають містити), що є підставою для визнання обвинувального акта таким, що не відповідає вимогам КПК України;

- недоліки в додатках не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору;

- не будь-який недолік в додатках до обвинувального акту є підставою для повернення, та має бути оцінена можливість їх усунення під час судового розгляду.

Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме: у ньому зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора та викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст.187 КК України, в цілому дотримались, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених ч. 1 ст. 91 КПК України.

Слушними є доводи як захисника ОСОБА_19 , так і захисника ОСОБА_9 щодо тих порушень, які були допущені під час досудового розслідування, які мають бути досліджені під час судового розгляду даного обвинувального акту, та їм має бути надана відповідна правова оцінка у сукупності з іншими доказами, наданими як стороною обвинувачення так я стороною захисту.

Однак, ці порушення, на які посилається сторона захисту не є такими, які дають підстави для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст.291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Однозначно, що будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Втім, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не має достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Хибною є позиція сторони захисту, що шляхом повернення обвинувального акту прокурору можна виправити ті порушення, які були допущені під час досудового розслідування, а саме вручити змінену раніше оголошену підозру обвинуваченим, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти і вручити новий обвинувальний акт, і лише після цього суд зможе безперешкодно приступити до розгляду обвинувального акту.

У разі повернення обвинувального акту прокурору, положеннями КПК України, не передбачено можливості поновити досудове розслідування та проводити слідчі дії чи будь-які інші дії.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 08.11.2022 року по справі №636/336/21 (провадження № 51-5720км21) вже зазначав, що «повернення обвинувального акту не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу. Крім того, в Пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування … стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також … скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».

Щодо посилання захисника ОСОБА_7 , що обвинувальний акт не був вручений обвинуваченому ОСОБА_6 та йому захиснику, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає безпідставними.

Так, в матеріалах справи міститься відмітка про те, що обвинувачений ОСОБА_6 20.02.2023 року відмовився від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у присутності понятих: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , що підтверджується відповідними підписами на «Розписці про отримання копії обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування» (т.1 а.с.34). Тобто обвинувачений на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами в даному випадку.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 спостерігається і в суді, коли обвинувачений відмовлявся від підпису в розписці про отримання «Пам`ятки про права та обов`язки обвинуваченого». Такти чином, суд розцінює таку поведінку обвинуваченого, як обраний спосіб захисту, який діє не на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст.291 ч.4 п.3 КПК України до обвинувального акта додається: - розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Інші обвинувачені: ОСОБА_8 , який також утримується в ДУ «Ізмаїльський СІ», ОСОБА_4 - отримали в той же день 20.02.2023 року обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується відповідними розписками (т.1 а.с.30, 33).

Щодо порушення стороною обвинувачення процедури вручення обвинувального акту захиснику - адвокату ОСОБА_7 шляхом надіслання засобами поштового зв`язку «Нова Пошта», де в конверті був відсутній обвинувальний акт, а були наявні чисті аркуші паперу А-4, суд до уваги не приймає, оскільки захисником не надано жодних доказів на спростування зазначеного. Крім цього, захисник не позбавлений був права та мав можливість звернутися відразу до прокурора та отримати обвинувальний акт і реєстр матеріалів.

Положеннями ст.293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акта, … до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

На підтвердження вручення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_7 прокурором долучено експрес-накладну «Нова пошта» з №59 0009 3192 4960, відправником значиться прокурор ОСОБА_11 , одержувач: ОСОБА_7 : АДРЕСА_15, тел: НОМЕР_4 . В графі «Додаткова інформація» значиться: обвинувальний акт у к.п.0001292 від 05.11.2022 на 10 аркушах. Реєстр матеріалів досудового розслідування у к.п. 0001292 від 05.11.2022 на 16-ти аркушах. Містяться також дані представника ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_22 , який прийняв і оформив відправлення 20.02.2023 року о 14:13 годині. Додано квитанцію про оплату відправлення. (т.1 а.с.35).

В матеріалах судової справи (т.2 а.с.212) містить конверт «Нової пошти», наданий захисником ОСОБА_7 в підготовчому засіданні Саратського районного суду Одеської області, з тим же номером відправлення № №59 0009 3192 4960, дата 20.02.2023 року о 14:07 годині. Накладна на конверті має аналогічний зміст:

-відправник: ОСОБА_11 (прокурор), м. Татарбунари, відділення №1;

-одержувач: ОСОБА_7 (захисник): АДРЕСА_15, тел: НОМЕР_4 ;

-в графі «Додаткова інформація» значиться: обвинувальний акт у к.п.0001292 від 05.11.2022 на 10 аркушах. Реєстр матеріалів досудового розслідування у к.п. 0001292 від 05.11.2022 на 16-ти аркушах.

У суду відсутні підстави сумніватися в тому, що в даному поштовому відправленні були відсутні документи: обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На підтвердження зазначеного доводу, захисником не було надано відповідних доказів. Також, захисник не був позбавлений права у присутності особи - працівника ТОВ «Нова «Пошта», яка вручала йому конверт перевірити вміст вкладення та у разі невідповідності, відмовитися від отримання.

Наразі після спливу тривалого часу перебування обвинувального акту в судах Одеської області, за наявності бажання, зазначений недолік, якщо він дійсно мав місце бути, і який на думку захисника перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження, можливо було усунути в підготовчому судовому засіданні шляхом отримання його в будь-якому суді, де перебувала справа.

З огляду на викладене, клопотання захисників про повернення обвинувального акту прокурору суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обвинувальний акт за своїм змістом та формою відповідає вимогам ст. 291 КПК України, доводи захисників про повернення обвинувального акту з наведених у клопотаннях підстав є такими, що не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому суд вважає їх не обґрунтованими.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Щодо клопотань сторони захисту про скасування арешту майна та передачі майна власнику.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_23 - адвокатом ОСОБА_5 11.07.2023 року через канцелярію суду подано клопотання про скасування арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 (т.4 а.с.54-56).

14.08.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_23 - адвокатом ОСОБА_5 вдруге було подано аналогічне клопотання, до якого додано письмові докази, та саме в цій редакції, захисник просив розглянути клопотання (т.4 а.с.119-124).

В обґрунтування зазначеного клопотання захисник посилається на те, що 07 листопада 2022 року слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області ухвалив (справа № 495/8818/22) застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.01.2023 включно без можливості внесення застави.

28 грудня 2022 року слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області ухвалив продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 лютого 2023 року включно та визначив розмір застави, як запобіжного заходу 100 000 грн.

Після внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває за місцем проживання.

На даний час досудові слідчі дії виконано та 16.06.2023 року обвинувальний акт надійшов до Болградського районного суду Одеського області.

Постановою слідчого від 06.11.2022 на підставі положень ч.1 ст.98, ст. 110 КІІК України вказані речі визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . До місця проведення судових засідань (м. Болград) відстань біля 150 км та в зв`язку з діючим воєнним станом на протязі всього шляху до м.Болград розташовані КПП на яких необхідно пред`являти документ, який посвідчує особу.

Окрім цього, для отримання належної медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_4 також необхідно переміщатися до м. Білгород-Дністровський, де на шляху також розташовані КПП. В лікарні для оформлення лікарняного, лікування в стаціонарі також потрібен паспорт.

На цей час досудове слідство закінчено та здійснюється судовий розгляд справи. Всі слідчі дії, а саме огляди, обшуки, експертизи проведені. Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Отже потреби судового розслідування надалі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як арешт майна, а отже в подальшому потреба в застосуванні арешту майна відсутня.

Скасування арешту вказаного майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі (т.4 а.с.54-55, 119-124).

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та наполягав на його задоволенні. Захисник надав пояснення з підстав зазначених в цьому клопотанні.

Сторони кримінального провадження, в тому числі прокурор - не заперечували щодо задоволення цього клопотання.

Суд з`ясувавши позицію ініціатора клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання свого захисника, думки усіх інших учасників кримінального провадження, дослідивши надану копію ухвали слідчого судді, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволення за наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2022 року (справа №495/8818/22, провадження № 1-кс/495/2305/2022) накладено арешт на вилучене майно, в тому числі на:

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 (т.4 а.с.243-246).

Постановою слідчого від 06.11.2022 на підставі положень ч.1 ст.98, ст. 110 КІІК України вказані документи визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що арешт на майно, а саме на перелічені вище документи, належні обвинуваченому ОСОБА_4 було накладено обґрунтовано.

Разом з цим, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що наразі перешкоди у використанні зазначених документів на даний час відсутні, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, необхідність використання майна за призначенням, оскільки в подальшому застосуванні арешту майна, зазначеного в клопотанні захисника, відпала потреба, так як стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що це майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, крім того скасування арешту майна надасть можливість обвинуваченому ОСОБА_4 безперешкодно пересуватися територією Одеської області, надавати документ на підтвердження і встановлення його особи, працевлаштуватися, отримати належне медичне лікування тощо, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 - підлягає задоволенню, заходи забезпечення кримінального провадження в частині накладення арешту на документи, належні обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно скасувати та документи повернути обвинуваченому.

Окрім цього, захисником обвинуваченого ОСОБА_23 - адвокатом ОСОБА_5 11.07.2023 року через канцелярію суду подано клопотання про зміну місця зберігання речового доказу, на який накладено арешт (т.4 а.с.57-58).

14.08.2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_23 - адвокатом ОСОБА_5 вдруге було подано аналогічне клопотання з додатками та саме на цій редакції клопотання наполягав захисник (т.4 а.с.125-135).

Обґрунтовуючи зазначене клопотання захисник посилався на те, що ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 листопада 2022 року клопотання слідчого, відділення №2 СВ Білгород- Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_24 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001292 від 05 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України було задоволено та накладено арешт, в тому числі на:

-автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів №9 ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: м. Арциз, пров. Транспортний, 2-Б, Болградського району Одеської області.

Постановою слідчого від 06.11.2022 на підставі положень ч.1ст.98, ст.110 КП України вказані речі визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Оскільки досудові слідчі дії виконано та 16.06.2023 року обвинувальний акт надійшов на розгляд до Болградського районного суду Одеського області, а тому відпала необхідність утримувати автомобіль марки на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, так як проведені усі необхідні слідчі дії з автомобілем.

Утримуючи вказаний транспортний засіб на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів автомобіль не обслуговується. Акумуляторна батарея уже повністю розрядилася та прийшла у непридатний для використання стан. Гума на колесах спущена, протектор в тріщинках. Двигун на автомобілі не запускався вісім місяців. Знаходження автомобіля на відкритому майданчику призводить до корозії кузова та інших металевих частин автомобіля та завдає власнику значної матеріальної шкоди, оскільки автомобіль належним чином не обслуговується та знецінюється.

Окрім того, як речовий доказ, автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 не містить слідів кримінального правопорушення. Будь-яких доказів того, що власник автомобіля ОСОБА_4 , може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб прокурором суду не надано.

Виходячи з нормативного змісту ч. 6 ст. 100 КПК, законом прямо не заборонено передавати на відповідальне зберігання речові докази, на які накладено арешт.

Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

У разі потреби необхідно вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

З цих підстав, захисник наполягав на задоволенні клопотання та просив змінити місце зберігання арештованого майна, а саме автомобілю марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати його на відповідальне зберігання батьку ОСОБА_4 - ОСОБА_25 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання транспортного засобу за вказаною адресою АДРЕСА_1 (т.4 а.с.57-58, 125-135).

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримали подане клопотання в редакції від 11.07.2023 року та наполягали на його задоволенні.

Захисник надав пояснення з підстав зазначених в цьому клопотанні.

Прокурор - заперечував посилаючись на те, що вказаний автомобіль визнаний речовим доказом, зберігається належним чином відповідно до Порядку зберігання речових доказів … на спеціальному майданчику для затриманих транспортних засобів, а тому відсутні підстави для зміни місця зберігання цього майна.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 - підтримали дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 не заперечували щодо задоволення цього клопотання.

Захисник ОСОБА_9 звернув увагу на спів розмірність застосованих заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб, належний обвинуваченому ОСОБА_10 , тій шкоді, яка нібито завдана потерпілій ОСОБА_13 , діями обвинуваченого ОСОБА_10 .

Суд заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , думки усіх інших учасників кримінального провадження, дослідивши зміст ухвали слідчого судді, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 листопада 2022 року (справа №495/8818/22, провадження № 1-кс/495/2305/2022) накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0001292 від 05 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в тому числі на:

-автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів №9 ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, пров. Транспортний, 2-Б (т.4 а.с.243-246).

Метою накладення арешту майна було забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 перебуває на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів №9 ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, пров. Транспортний, 2-Б, що підтверджується відповіддю Центру забезпечення ГУНП в Одеській області від 11.08.20023 року за №25/742 на ім`я адвоката ОСОБА_5 (т.4 а.с.134).

Стан даного транспортного засобу зафіксований Актом №№560 прийняття-передачі тимчасового затриманого транспортного засобу для зберігання 05.11.2022 року (т.4 а.с.135).

До клопотання захисником додано ряд фото (т.4 а.с.128-133), на яких зображено зовнішній вигляд транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero», наявність значних пошкоджень та відсутність пломбування.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

За змістом положень ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні. Під час розгляду клопотання сторони повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.

Системний аналіз зазначених положень процесуального закону з врахуванням принципу змагальності свідчить, що особа, яка подає клопотання про арешт майна повинна довести, навівши достатні та переконливі підстави за якими критеріями майно щодо якого ставиться питання про арешт відповідає статті 98 КПК України, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.27, схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Згідно до п.32, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Таким чином, законом визначений порядок зберігання та повернення речових доказів, в тому числі фінансування відповідних процесуальних витрат.

Наразі досудове розслідування - закінчено, обвинувальний акт передано на розгляд до суду, що свідчить про те, що умови арешту майна на даному етапі можливо змінити, обмеживши власника (володільця) лише в праві відчуження та розпорядження арештованим майном, оскільки фактично автомобіль вже оглянуто та результати такого огляду зафіксовано у відповідному протоколі.

Окрім того суд враховує, що згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та вимоги верховенства права і недоторканості майна, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , який є власником арештованого майна та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, клопотання в частині зміни місця зберігання автомобіля слід задовольнити. Транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 необхідно передати на відповідальне зберігання батьку обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_25 , попередивши особу, якій буде передано вказане майно про відповідальність про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Суд вважає, що зміна в цій частині заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна, не зашкодить будь-яким чином даному кримінальному провадженню.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 (в порядку ст.290 та ч.2 ст.317 КПК України), яке подано через канцелярію суду 14.08.2023 року (т.4 а.с.138).

В обґрунтування клопотання захисник стверджує, що на даний час сторона захисту не ознайомлена з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_6 , які знаходяться у сторони обвинувачення.

З урахуванням зазначеного, адвокат ОСОБА_7 - захисник обвинуваченого ОСОБА_6 позбавлений можливості якісно та належно надати правову допомогу останньому, адже в даному випадку позбавлений можливості будувати свою правову позицію захисту в судовому розгляді обвинувального акту у Болградському районному судді Одеської області по вищезазначеному кримінальному провадженню, а отже в результаті неможлива реалізація у повній мірі права на належний захист від висунутого обвинувачення.

З урахування вимог кримінального процесуального закону, сторона захисту звертається з цим клопотанням про зобов`язання надати стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 для ознайомлення та робити необхідні виписки та зняття копій.

Також сторона захисту просить надати судом достатній час для ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження з можливістю фізично вивчити та проаналізувати матеріали, відпрацювати та узгодити правову позицію з клієнтом - обвинуваченим ОСОБА_6 , ретельно підготуватися до розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні. Захисник надав пояснення з підстав зазначених в даному клопотанні.

Прокурор - заперечував, стверджуючи, що сторона захисту зловживає процесуальними правами, що свідчить про умисне затягування розгляду даного обвинувального акту судом. Вимоги ст.290 КПК України були виконані, та сторонам надавалась можливість і достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі. Ухвалою слідчого судді захиснику встановлювався відповідний строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України, який не скористався своїм правом.

При цьому прокурор підтвердив відсутність в матеріалах кримінального провадження процесуального документу на підтвердження ознайомлення захисника ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 - не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 - не заперечували. При цьому захисник наполягав на поверненні обвинувального акту прокурору, в зв`язку з чим відсутні підстави для розгляду даного клопотання захисника ОСОБА_7 . Стверджував, що саме шляхом повернення обвинувального акту прокурору в даному кримінальному провадженні можливо виправити усі ті порушення, які уже є допущеними стороною обвинувачення, а саме: повідомити про зміну раніше повідомленої підозри обвинуваченим, виконати вимоги ст.290 КПК України та відкрити матеріали кримінального провадження усім обвинуваченим та їх захисникам, вручити уже складений належним чином обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та лише після виконання цих вимог, суд зможе безперешкодно приступити до розгляду обвинувального акту за відсутності усіх зазначених процесуальних порушень.

Звернув увагу, що він як захисник обвинуваченого ОСОБА_8 також не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.317 КПК України визначено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, уп. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником..., є однією з основних ознак справедливого судового розгляд».

Таким чином, стороні захисту необхідно забезпечити належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які докази і документи досудового розслідування. Будь яких об`єктивних підстав для неможливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які перебувають у володінні Білгород-Дністровської окружної прокуратури, під час розгляду даного клопотання судом не встановлено, а тому клопотання адвоката ОСОБА_7 - підлягає до задоволення.

Варто зазначити, що право на ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження гарантує реалізацію конституційного права обвинуваченого на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення, а також забезпечує обвинуваченому чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. При цьому критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, як складність кримінального провадження, так і поведінка учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справи у судах першої інстанції" від 30 травня 2008 року за N 6 слід визнати правильною практику тих суддів, які обмежують час на ознайомлення з матеріалами справи, а потім припиняють ознайомлення у випадку недобросовісного користування (зловживання) особи своїми процесуальними правами (зокрема при явному затягуванні ознайомлення чи висуванні не передбачених законом вимог щодо умов такого ознайомлення).

При визначенні тривалості днів, що необхідно надати захиснику для ознайомлення, суд виходить із складності кримінального провадження та кількості аркушів кримінального провадження (п`ять томів).

За таких обставин, задля уникнення умисного затягування ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд вважає за необхідне встановити адвокату ОСОБА_7 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження терміном 16 (шістнадцять) днів, а саме до наступного судового засідання 22.09.2023 року, чого буде достатньо для реалізації права обвинуваченого та його захисника на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі.

З огляду на те, що в даному підготовчому засіданні, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 було повідомлено, що він також не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, то суд вважає за можливе з метою не затягування розгляду кримінального провадження в судовому засіданні, у разі наявності аналогічного клопотання від інших захисників, також забезпечити і їм: адвокату ОСОБА_5 , ОСОБА_9 - можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022.

Обов`язок ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 покласти на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури, який підтримує державне обвинувачення в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів (т.4 а.с.250-253).

В обґрунтуванням клопотання захисник посилається на те, що постановою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 від 22 грудня 2022 року були об`єднані в одне провадження за №0001292, кримінальні провадження № 0001292 та № 0001298.

При вивченні, відкритих стороні захисту матеріалів досудового розслідування встановлено, що обставини, викладені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001292 містять неузгодженість та протиріччя деяких процесуальних документів.

Відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), які не були надані прокурором під час відкриття матеріалів досудового розслідування та судового розгляду, що містять інформацію про реєстраційні дані щодо руху зазначених кримінальних проваджень, самі по собі та в сукупності з іншими документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і можуть бути використані на підтвердження законності дій правоохоронців та для оцінки допустимості доказів.

Такі обставини мають суттєве значення для даного кримінального провадження, адже, допустимість доказів - це ознака, що стосується як змісту, так і форми доказів і свідчить про дотримання всіх вимог закону, пов`язаних з їх одержанням і фіксацією: отримання з належного джерела, уповноваженим на те суб`єктом, з використанням визначених у законі засобів, та у свою чергу можуть бути правомірно використані при прийнятті процесуальних рішень.

Захисник, посилаючись на положення ст.ст.131, КПК України, на можливість отримання і використання для цілей кримінального провадження такої інформації шляхом надання тимчасового доступу до неї, та те, що отримати дані, які останній просить іншим шляхом, окрім як на підставі вмотивованого рішення суду про надання тимчасового доступу до них, неможливо.

Стверджував, що ним, адвокатом ОСОБА_5 , 24 липня 2023 року було направлено до Офісу Генерального прокурора адвокатський запит, про надання інформації з ЄРДР, щодо руху кримінальних проваджень № 0001292 та № 0001298, та з огляду на отриману відповідь з Офісу Генерального прокурора, зазначена в запиті інформація не була надана, з посиланням необхідність надання ухвали суду.

За викладених підстав, захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив надати тимчасовий доступ до ЄРДР, з наданням можливості отримання, належним чином засвідчених копій в паперовому та електронному вигляді, а саме: до відомостей ЄРДР, передбачених «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, щодо кримінальних проваджень №0001292 та № 0001298, в повному обсязі по всіх розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», в тому числі у вигляді роздруківок.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та доводи захисника.

Прокурор - покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 - підтримали дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 - також підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши обґрунтування та доводи ініціатора цього клопотання, яке підтримане його підзахисним, думку інших учасників підготовчого засідання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до … суду під час судового провадження … із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК України).

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрюваний, обвинувачений і його захисники.

Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного (обвинуваченого). Здійснюючи захист обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у встановленому КПК України порядку.

Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст.20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Разом з тим, у ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що … суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Зі змісту клопотання та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що речі і документи, доступ до яких просить надати захисник ОСОБА_5 можуть містити відомості, які мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, зокрема щодо належності або неналежності процесуальних документів, складених стороною обвинувачення, та їх відображення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Положення про Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) дозволяє реєстраторам оновлювати дані, внесені до Реєстру, проте слідчий суддя погоджується, що для забезпечення принципу змагальності, стороні захисту необхідні відомості про те, що стало підставою для редагування відомостей реєстру.

Статтею 20 КПК України забезпечується право на захист, яке полягає у наданні обвинуваченому зокрема, права збирати і подавати докази, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у встановленому законом порядку. При чому сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів

КПК України надає стороні захисту рівні права із стороною обвинувачення у збиранні доказів та доведенні їх переконливості перед судом. Тому у разі наявності у сторони захисту відомостей, які спростовують покладені в основу обвинувачення обставини або свідчать про недопустимість зібраних обвинуваченням доказів, їй мають бути надані рівні можливості для доведення цих обставин. Невід`ємною складовою такого доведення є збір доказів та застосування для цього відповідних заходів забезпечення кримінального провадження або проведення слідчих дій.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. При чому під час судового розгляду сторона захисту має право ставити питання про недопустимість доказів. Право на захист у сукупності із засадою змагальності сторін, інститутом доказування в цілому і можливості захисту щодо виключення недопустимих доказів зокрема, зумовлюють можливість отримання стороною захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування, в тому числі тих, які обвинувачення не планує використовувати під час судового розгляду.

Суд вважає, що дані з ЄРДР щодо кримінального провадження, в якому здійснюється притягнення особи до кримінальної відповідальності, за певних обставин можуть мати значення для доведення або спростування обставин, і використовуватися стороною захисту для оцінки правомірності вчинення тих чи інших процесуальних дій (особливо зважаючи на те, що відомості ЄРДР мають похідний характер від прийнятих процесуальних рішень).

Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту. Відтак слідчий суддя також визнає обґрунтованим доводи заявника про те, що він позбавлений можливості отримати доступ до вказаних у клопотанні речей і документів іншим способом.

А відтак, суд визнає обґрунтованим те, що зазначені у клопотанні документи перебувають у володінні Офісу Генерального Прокурора , оскільки відповідно до Положення, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», саме цей орган є Держателем Реєстру.

Втручання у права і свободи особи шляхом тимчасового доступу не має ознак порушення прав особи, адже потреби досудового розслідування на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні їх стороні кримінального провадження (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Відтак право тимчасового доступу до визначених захисником у клопотанні документів надається судом виключно адвокату ОСОБА_5 - захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 .

Метою реалізації завдань кримінального провадження, визначених в ст.2 КПК України та забезпечення принципу змагальності сторін, визначеного в ст.22 КПК України, подане захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 клопотання містить достатньо даних, які підтверджують підстави для надання тимчасового доступу до речей і документів, а тому з урахуванням зазначеного вище, дане клопотання підлягає задоволенню.

Прокурором заявлено клопотання про виклик і допит свідків, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Сторони покладалися на розсуду суду.

За вимогами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А відтак, клопотання прокурора слід задовольнити, та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні допитати свідків сторони обвинувачення, дані про яких наведені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обов`язок забезпечити явку свідків покласти на прокурора.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про судовий виклик осіб до суду для допиту в якості свідків в порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України (т.4 а.с.146-158).

В обґрунтування клопотання захисник посилається на положення КПК України: ч.1 ст.65, ч.1 ст.95.

Стверджує, що на підставі п.7 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка надає адвокату право збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, зокрема, в установленому законом порядку опитувати осіб за їх згодою, провів опитування свідків з приводу відомих їм обставин, що є предметом кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ним, адвокатом ОСОБА_7 на виконання вимог ч.11 ст.290 КПК України неодноразово було повідомлено на електронну пошту Білгород-Дністровської окружної прокуратури, процесуальному керівнику у даному кримінальному проваджені, про наявність у сторони захисту додаткових матеріалів у зазначеному кримінальному провадженні, які були отримані під час досудового розслідування.

Однак, стороною обвинувачення проігноровано дане повідомлення, і прокурор не ознайомився із зазначеними матеріалами.

А тому, захисник вважає за необхідне заявити дане клопотання про судовий виклик певних осіб у кількості 9 чоловік до суду для допиту в якості свідків, які на його думку можуть надати показання щодо обставин даного провадження, та мають суттєве значення.

Окрім цього ще двох осіб, які брали участь в якості понятих під час проведення обшуку транспортного засобу «МАЗДА 323» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , та допитати як свідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні. Захисник надав пояснення з підстав зазначених в цьому клопотанні.

Прокурор покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо вказаного клопотання.

Разом з цим також заяви клопотання про виклик і допит свідків:

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 : АДРЕСА_6

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував щодо клопотання прокурора. Заявив клопотання про виклик і допит свідків:

- ОСОБА_28 : АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_29 : АДРЕСА_4 , тел: НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_30 : АДРЕСА_4 , НОМЕР_9 ;

- неповнолітню ОСОБА_31 у присутності її законного представника (матері): АДРЕСА_4 ;

- понятих, які були присутні під час проведення обшуку в домоволодінні обвинуваченого за його останнім місцем проживання: АДРЕСА_4 .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 наголошував на тому, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, а тому не має підстав для вирішення питання про виклик свідків. Щодо клопотання його підзахисного, то не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (ст.65 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 95 КПК України).

Згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 07.07.2020 року у справі №632/313/16-к (провадження № 51-2113км19), здійснення судом допиту свідків, витребування документів та проведення процесуальних дій на підставі клопотання сторони захисту не є порушенням принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, а отримані у такий спосіб докази є допустимими.

На переконання суду, допит свідків захисту дозволить повно та всебічно здійснити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, а вже оцінку цих показів буде надано судом в нарадчій кімнаті.

Частина 2 ст.327 Кримінального процесуального кодексу визначає, що прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

З метою повного та всебічного розгляду справи, а також дотримання прав обвинувачених, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_8 про виклик в судове засідання для допиту свідків, перелік яких наведено в клопотаннях, про які заявлено в підготовчому засіданні.

Обов`язок забезпечити явку заявлених свідків сторони захисту, покласти на захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 .

Щодо колегіального розгляду справи.

В підготовчому засіданні судом було роз`яснено ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , обвинуваченим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, положення ч.4 ст.315 КПК України - право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально судом у складі трьох суддів, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 4 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 наполягали на розгляді обвинувального акту одноособово суддею, у провадженні якого перебуває обвинувальний акт.

До суду, ще 16.06.2023 року шляхом надіслання на електронну пошту надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 в порядку ч.2 ст.31 КПК України про розгляд даного обвинувального акту колегіально судом у складі трьох суддів (т.3 а.с.194-197).

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 та самим обвинуваченим ОСОБА_6 в даному підготовчому засіданні 05.09.2023 року - не було підтримано зазначене клопотання. Сторони відмовилися від розгляду даного обвинувального акту колегіально судом у складі трьох суддів, просили розглядати суддею одноособово.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 також наполягали на розгляді даного обвинувального акту суддею одноособово, у провадженні якого перебуває обвинувальний акт.

Прокурор ще на початку підготовчого засідання висказав думку про розгляд даного обвинувального акту суддею одноособово.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Згідно зі ст. 315 ч.4 КПК України, клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів вирішується у підготовчому судовому засіданні.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про колегіальний розгляд обвинувального акту слід залишити без розгляду в зв`язку з відмовою від даного клопотання.

Розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні 00001292 від 05.11.2022 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - здійснювати суддею одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 35, 98, 100, 131-132, 159, 160, 163, 170, 174, 291, 293, 314, 315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , та в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні 00001292 від 05.11.2022 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на 11:00 годину 22.09.2023 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, № 192, м. Болград, Одеська область, за участю сторін кримінального провадження.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про колегіальний розгляд кримінального провадження - залишити без розгляду в зв`язку з відмовою від цього клопотання.

З урахуванням думки усіх обвинувачених та їх захисників, розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022 року, здійснювати суддею ОСОБА_1 - одноособово.

В судове засідання викликати:

- прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 : вул.Незалежності, № 39, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, тел: НОМЕР_10 ; Email: ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- обвинуваченого ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел: НОМЕР_11 ;

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 : провулок Нахімова, буд.4, м.Одеса, 65000, адреса листування: АДРЕСА_7 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_7 тел: НОМЕР_12 (т.3 а.с.66-67);

- обвинуваченого ОСОБА_6 , який утримується в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор»: пр-т Суворова, буд.70, м. Ізмаїл, Одеська область;

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 : а/с 55, пр-т Шевченка, буд.27, м.Одеса, 65058, тел. НОМЕР_4 , НОМЕР_13 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.3 а.с.167-169);

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який утримується в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор»: пр-т Суворова, буд.70, м. Ізмаїл, Одеська область;

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 , вул. Незалежності, буд.16-А, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, тел.: НОМЕР_14 (т.1 а.с.80-81);

- потерпілу ОСОБА_13 : АДРЕСА_8 ;

- представника потерпілої - адвоката ОСОБА_14 : вул. Центральна, буд.22-а, літ.А, оф.2, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68100, Email: ІНФОРМАЦІЯ_9 , тел: ( НОМЕР_15 (т.3 а.с.152-154).

Клопотання прокурора про виклик і допит свідків обвинувачення - задовольнити.

Викликати, на визначені судом у подальшому під час судового розгляду дату і час, свідків обвинувачення:

- ОСОБА_32 : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_33 : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_34 : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_35 : АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_36 : АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_25 : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_37 : АДРЕСА_8 ;

- ОСОБА_38 : АДРЕСА_8 ;

- ОСОБА_39 : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_40 : АДРЕСА_11 ;

Обов`язок забезпечити явку свідків обвинувачення покласти на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про виклик свідків - задовольнити.

Викликати, на визначені судом у подальшому під час судового розгляду дату і час, свідків захисту:

- ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 : АДРЕСА_6 .

Забезпечення явки свідків до суду покласти на сторону захисту.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про судовий виклик осіб до суду для допиту в якості свідків - задовольнити.

Викликати, на визначені судом у подальшому під час судового розгляду дату і час, для допиту у якості свідків сторони захисту наступних осіб:

1. ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Місце проживання: АДРЕСА_3 , моб. тел. НОМЕР_16 .

2. ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Місце проживання: АДРЕСА_3 , моб. тел. НОМЕР_17 .

3. ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Місце проживання: АДРЕСА_9 , моб. тел. НОМЕР_18 .

4. ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Місце проживання: АДРЕСА_9 , моб. тел. НОМЕР_19 .

5. ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . Місце проживання: АДРЕСА_9 , моб. тел. НОМЕР_20 .

6. ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_15 . Місце проживання: АДРЕСА_12 , моб. тел. НОМЕР_21 .

7. ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Місце проживання: АДРЕСА_12 , моб. тел. НОМЕР_21 .

8. ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_17 . Місце проживання: АДРЕСА_3 , моб. тел. НОМЕР_22 .

9. ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_18 . Місце проживання: АДРЕСА_3 , моб. тел. НОМЕР_23 .

10. ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_19 . Місце проживання: АДРЕСА_13 ; моб. тел.: НОМЕР_24 .

11. ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_20 . Місце проживання: АДРЕСА_14 , моб. тел. НОМЕР_25 .

Обов`язок забезпечити явку заявлених згідно списку свідків, покласти на захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ..

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про виклик і допит свідків - задовольнити.

Викликати для допиту у якості свідків сторони захисту наступних осіб:

- ОСОБА_28 : АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_29 : АДРЕСА_4 , тел: НОМЕР_8 ;

- ОСОБА_30 : АДРЕСА_4 , НОМЕР_9 ;

- неповнолітню ОСОБА_31 у присутності законного представника: АДРЕСА_4 ;

- понятих, які були присутні під час проведення обшуку в домоволодінні обвинуваченого за його останнім місцем проживання: АДРЕСА_4 .

Забезпечення явки свідків до суду покласти на сторону захисту.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника - адвоката ОСОБА_5 в редакції від 14.08.2023 року про скасування арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2022 року (справа 495/8818/22, провадження №1-кс/495/2305/2022) в частині накладеного арешту на документи, належні обвинуваченому ОСОБА_4 : паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Зобов`язати прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучені документи:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника - адвоката ОСОБА_5 в редакції від 14.08.2023 року про передачу майна на відповідальне зберігання власнику - задовольнити.

Звільнити транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з відповідального зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів №9 ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, пров. Транспортний, 2-Б.

Змінити місце зберігання транспортного засобу автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 , та передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_25 - батьку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Визначити адресу місця зберігання транспортного засобу: АДРЕСА_1 .

Покласти обов`язок забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_6 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку та забороною відчуження і користування вказаним транспортним засобом на ОСОБА_25 : проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити відповідальну особу ОСОБА_25 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 (в порядку ст.290 та ч.2 ст.317 КПК України), яке подано через канцелярію суду 14.08.2023 року (т.4 а.с.138) - задовольнити.

Надати дозвіл на додаткове ознайомлення у повному обсязі з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001292 від 05.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, які перебувають у володінні Білгород-Дністровської окружної прокуратури.

Визначити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 21.09.2023 року включно.

Зобов`язати прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 вжити заходів та забезпечити можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022 обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 .

У разі наявності аналогічного клопотання від інших захисників, також забезпечити і їм: адвокату ОСОБА_5 , ОСОБА_9 - можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001292 від 05.11.2022.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів - задовольнити.

Зобов`язати Офіс Генерального прокурора: вул. Різницька, буд.13/15, м.Київ, 01011, Email: , як власника Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, надати тимчасовий доступ захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 , до ЄРДР, з наданням можливості отримати, належним чином засвідчені копії в паперовому та електронному вигляді, а саме: до відомостей ЄРДР, передбачених «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, щодо кримінальних проваджень № 0001292 та № 0001298, в повному обсязі по всіх розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», в тому числі у вигляді роздруківок.

Строк дії ухвали в цій частині визначити 2 (два) місяці з дня її постановлення.

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено 07.09.2023 року о 12:00 годині.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________ ОСОБА_1