Справа № 462/5948/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/380/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника- адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 червня 2023 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; визначити ОСОБА_7 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_7 найбільше зацікавлений у встановлені істини у кримінальному провадженні, оскільки стверджує, що напад на потерпілого ОСОБА_9 вчинив не він, а ОСОБА_10 .

Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має сім`ю - дружину, дорослого сина та малолітню доньку на утриманні. Також, ОСОБА_7 потребує медичної допомоги, оскільки у травні 2022 переніс у зоні бойових дій акубаротравму (контузію), у зв`язку з чим скаржиться на постійні головні болі. Вважає, що в умовах СІЗО йому не можуть надати належну медичну допомогу.

Вказує на те, що на даний час досудове розслідування завершене, матеріали провадження перебувають на розгляді у суді, речові докази передані на відповідальне зберігання, потерпілий і свідок допитані судом, а тому відсутній ризик впливу на потерпілих, свідків чи ризик сховати або спотворити будь-яку річ чи документи.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 був учасником бойових дій у зоні АТО, позитивно характеризується за місцем проходження служби.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила апеляційну скаргу захисника, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 462/5948/22 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2022 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, характер вчиненого кримінального правопорушення; взяв до увагу особу обвинуваченого, йог вік та стан здоров`я.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , та вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням свободи, зокрема, цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку колегії суддів, з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строків тримання під вартою ОСОБА_7 колегія суддів місцевого суду враховувала не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, то такі, на переконання колегії суддів, під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не з`ясовуються, а підлягають перевірці в ході розгляду кримінального провадження в суді по суті.

Що стосується незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, то вказана обставина у даному випадку не може бути підставою для зміни обраного запобіжного заходу, з огляду на відсутність медичних відомостей про неможливість перебування ОСОБА_7 під вартою.

Покликання апелянта про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 постійного місця проживання і міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останньому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі на цілодобовий домашній арешт, оскільки такий, не гарантуватиме запобігання встановленим ризикам.

При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

При цьому апеляційний суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження та спосіб здійснення судом своїх повноважень.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4