справа № 462/6675/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003628 від 30.11.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, Громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 25.08.2023 року, укладеної між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003628 від 30.11.2019 року, з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 (свідоцтво серії № 1156 від 22.02.2006 року), який забезпечує надання правової допомоги за ордером серії ЛВ № 1224724 від 24.08.2023 року - з іншого боку, перебуваючи у приміщенні Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону за адресою: м. Львів, вул. Клепарівська, 20, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, за ініціативою сторони захисту уклали дану угоду про визнання винуватості на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в листопаді 2019 року, ОСОБА_4 під час розмови із своїм знайомим ОСОБА_6 , запропонував придбати у нього радіоізотопні сповіщувачі диму та у невстановлений слідством час та спосіб, але не пізніше 06.05.2020 року, діючи з прямим умислом, придбав радіоактивні матеріали (джерела іонізуючого випромінювання, що перебувають у виробі), а саме - радіоізотопні сповіщувачі диму РИД-1 в кількості 13 штук та РИД-6М у кількості 4 штуки, без передбаченого законом дозволу, маючи на меті їх подальший збут ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 40 000 грн. 00 коп. будучи обізнаним, що вказані вироби містять радіоактивні матеріали та зберігав їх неподалік місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 розуміючи, що придбання вищевказаних сповіщувачів диму є кримінально - караним діянням, з метою викриття та документування протиправної діяльності ОСОБА_4 , повідомив правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення та у подальшому діяв під їх контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 29.04.2020 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи по вул. Городоцькій у м. Львові, зустрівся із ОСОБА_4 , який в ході розмови підтвердив, що усвідомлює небезпеку вказаних радіоізотопних сповіщувачів диму, які містять в собі радіоактивні матеріли, та своє бажання продати їх ОСОБА_6 . Надалі, 06.05.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , незаконно передав ОСОБА_6 , за грошову винагороду в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. радіоізотопні сповіщувачі диму РІД-1 в кількості 13 штук, з відповідними серійними номерами, а саме: № Д71119 - 1982 р.в., № Д71100 - 1982 р.в., № А81973 - 1983 р.в, № А84439 - 1983 р.в, № Д71111- 1982 р.в, № В49457 - 1980 р.в, № Г50675 - 1982 р.в, № Д71102 - 1982 р.в, № Г48571 - 1982 р.в, № Г52330 - 1982 р.в, № А85780 - 1983 р.в, № В49715 - 1980 р.в, № А83028 - 1983 р.в, та РІД-6М у кількості 4 штуки, з відповідними серійними номерами, а саме: № Б11317 - 1984 р.в, № Б14618 - 1984 р.в, № А96409 - 1984 р.в, № А70146 - 1985 р.в, в яких міститься радіоактивний матеріал, а саме радіоактивна речовина на основі суміші ізотопів плутонію та америцію - 241, чим вчинив незаконне поводження з радіоактивними матеріалами, а саме придбання, носіння, зберігання, передачу радіоактивних матеріалів (джерел іонізуючого випромінювання, радіоактивних речовин, що перебувають у виробі) без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 265 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та ОСОБА_4 обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 цього Кодексу, а для ОСОБА_4 наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 7 ст. 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд з`ясував у ОСОБА_4 чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На що ОСОБА_4 підтвердив суду, що цілком зрозумів вищезазначене.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті. що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 пояснив суду, що йому зрозумілі характер і суть обвинувачення і він визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України, не заперечує проти затвердження зазначеної угоди, йому зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_4 пояснили, що останній зможе виконати взяті на себе зобов`язання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд дійшов висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченим ч. 1 ст. 265 КК України як незаконне поводження з радіоактивними матеріалами, а саме придбання, носіння, зберігання передачу радіоактивних матеріалів (джерел іонізуючого випромінювання, радіоактивних речовин, що перебувають у виробі) без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 265 КК України, по ступеню тяжкості відноситься до нетяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При укладанні угоди, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, його щире каяття, беззастережне визнання ним своєї винуватості, а також взято до уваги інтереси суспільства, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Так, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особу обвинуваченого, сторони вважають за можливе та погоджуються на призначення ОСОБА_4 , покарання - за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України, враховуючи санкцію вказаної статті, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

З урахуванням наявності у ОСОБА_4 , міцних родинних зв`язків, наявність місця праці його поведінку після вчинення злочинних дій, позитивні характеристики з місця праці та місця проживання, сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи викладене, сторони домовилися клопотати перед судом про призначення ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, 4 ст. 76 КК України.

У сторін угоди відсутні будь-які заперечення щодо виду і розміру покарання.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08.05.2020 року (т. 1 а.с. 118-119) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення комп`ютерно-технічної експертизи № 11/39 від 30.06.2020 року складають 3 922 грн. 80 коп. (т. 1 а.с. 121, 122-137), які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 265 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 265 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 265 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі - 3 922 (три тисячі дев'ятсот двадцять дві) грн. 80 коп. на залучення експерта для проведення комп`ютерно-технічної експертизи № 11/39 від 30.06.2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- грошові кошти, які розділені на дві купи обмотані резинкою, в кожній з якій знаходилися купюри номіналом 200 грн. в кількості 100 штук, в загальній кількості 200 купюр номіналом 200 грн., які мають наступні серійні номери: YЕ8614259, ЄХ3887238, СГ0210752, СА0818297, КВ0873815, ТД6135481, ХЗ3760017, ВГ6827050, ЦБ8626308, ХА6421427, YА6838273, КМ3956380, КВ6579981, ЕИ2750588, СБ3581785, СЗ1818698, СБ5951788, ЄЖ0294807, ЕИ4433461, YГ7214603, YЕ1100124, ПЗ5115193, YИ1781315, ТД3682334, СА1303830, ЄЮ7905693, ПД0133770, ВЧ3722022, ХА8580936, YХ3309350, YП4810178, YД4138649, ТА4063885, YЄ3411571, КВ0609440, YТ4374347, ЗЄ6984367, ТИ8481896, ПБ6467647, ПД3371385, СИ2919187, ХВ6989643, АГ8150538, СИ4340748, YС7065059, ВД9845665, YЛ9311712, СЄ4656951, ПИ0235832, ЕЯ5232843, СМ0688834, ХЄ3122000, СА8320039, ТД9164227, YН3607835, ХД5379061, YР3010718, СЛ7382403, YТ1464098, ПА5203473, ХЗ0648440, ХЄ6007442, СЄ0618302, СД7427345, ЗД5912446, ЗЕ2012011, ТД3941675, СМ8168437, YН3850978, КЛ8237824, YТ9939599, YГ3426522, КЗ1547471, ТИ9448860, ХЖ8045772, ЗЄ5186435, КЛ4555895, YМ1511589, ТЗ5051841, ЄГ4837995, YС1729035, ПИ0738846, YД8882748, ТВ1588713, ТЗ4670575, ХЕ3858333, YН9883722, СН2643749, КК9141192, СГ0839244, ВД6018791, ЄЄ9259818, СЗ4064937, ХИ5783180, КИ3700402, ТД4980243, YГ6642519, YТ9957143, ХГ0825482, YП2802202, YК8280292, КЄ7629167, КЄ0958687, КБ1316217, ТЄ3460871, ПИ7416623, СД1149294, КД2429439, ЄБ6237760, YЗ5379547, СЛ6411196, YС9371473, СЗ6659982, СН6145913, СИ3787132, СЕ5235633, ТД0922425, YЖ7725123, ТЄ8377817, СГ5062729, YД1700498, ЄЦ2009364, ВХ6471265, АЄ4530546, ЕЯ2245334, СК8194476, ЗЕ7068845, YС6956398, ТЄ1822340, ЄХ8887902, YК8802789, YВ6417221, ПЕ4636981, ЄЗ7201870, ЗД9241620, СЄ6254776, YХ2743098, ХЗ8810715, СВ6402464, СЛ1417243, ТЖ0339879, ТБ4133590, ЗЕ5288747, СА7378761, ТЄ4129256, ЄЩ0874573, СЄ4201370, YС1364184, YЗ4886776, ЄЕ3666913, КЄ1706649, ТД7538164, YФ9240011, ЕЕ5409833, ХД6460928, ТЄ2945446, YЖ5623225, ХД0139848, ХИ3687212, YЗ0983039, ХЗ0509551, ЦА7754266, ЕБ7721708, ХА5509072, ТЕ3201029, ЕИ0680248, КЄ8644352, ХЗ5040082, КК8934240, ЗВ4471438, YТ6601245, YТ5932552, ТИ8101951, YН7986075, YА3498113, ЕЦ0892882, ХЖ8710566, YЕ8835873, ВФ7313965, YД0728161, YВ1628171, КА6514849, КВ7069045, КА0178838, YП8067798, YС1933927, YХ6980035, ХД5119350, КЖ6259781, ЕА7974888, ПД6831420, ТД5046234, ПЕ6150552, ЕВ7673314, КД8773871, СЕ0873866, ТИ7872083, ЄЩ3244040, YЄ5015101, ЗЕ1145686, які поміщено в поліетиленовий пакет чорного кольору, на якому наявна нитка із біркою з відповідними характеризуючими написами (т. 1 а.с. 114-117) - повернути власнику в Управління СБ України у Львівській області;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 та сім-карткою мобільного оператора за номером НОМЕР_4 , темного кольору, в темному чохлі (т. 1 а.с. 114-117) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Samsung Nout 2», IMEI: НОМЕР_5 , із сім-картою мобільного оператора номер НОМЕР_6 (т. 1 а.с. 114-117) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- флеш-носій марки «GOOD RAM» 16 GB з написом 1722E5AF03D726 та флеш-носій марки «GOOD RAM», чорно-сірого кольору, які поміщено в поліетиленовий пакет, чорного кольору на якому наявна нитка із біркою з відповідними характеризуючими написами (т. 1 а.с. 114-117) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- невідомі прилади в кількості 17 штук, які зі слів спеціалістів Львівської міжобласної філії ДСП «Об`єднання «Радон», візуально схожі на радіоізотопні сповіщувачі диму РІД-1 та РІД-6М, на яких наявний знак радіоактивної небезпеки, та які попередньо містять радіонуклід Плутоній 239, які поміщено в будівельні мішки в кількості 2 штуки, білого кольору на якому наявна нитка із біркою з відповідними характеризуючими написами, та які були вилучені 06.05.2020 року в ході огляду місця події (т. 1 а.с. 114-117) - знищити.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: