Справа № 643/5017/23
Провадження № 1-кс/643/751/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001855 від 28.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно, а саме кросівки сірого кольору із вставками синього кольору торгівельної марки «Reebok», розміром 40,5 см, які поміщено до спецпакету з написом «Національна поліція України PSP 4344235», обгрунтовуючи його тим, що СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001855 від 28.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України за фактом скоєння з 22.05.2023 по 27.05.2023 біля будинку АДРЕСА_1 викрадення особистих речей ОСОБА_5 з автомобілю останнього. У вказаному кримінальному провадженні проведено огляд місця події, під час якого 02.06.2023 вилучено предмети, про арешт яких клопоче прокурор, зазначаючи мету збереження речових доказів.

Фіксування судового засідання технічними засобами з огляду на приписи ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно з огляду на наступне.

Під час розгляду вищевказаного клопотання встановлено, що Харківським РУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001855 від 28.05.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом скоєння з 22.05.2023 по 27.05.2023 біля будинку АДРЕСА_1 викрадення особистих речей ОСОБА_5 з автомобілю останнього.

З постанови слідчого від 02.06.2023 вбачається, що вилучене 02.06.2023 у ОСОБА_4 майно, а саме кросівки сірого кольору із вставками синього кольору торгівельної марки «Reebok», розміром 40,5 см, які поміщено до спецпакету з написом «Національна поліція України PSP 4344235», є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Строки звернення із клопотанням стороною обвинувачення дотримано (враховуючи строки на доопрацювання клопотання).

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із частиною 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На переконання слідчого судді прокурором належним чином обгрунтовано та доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора; завляки накладеному арешту може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, майно необхідно арештувати з метою збереження речових доказів, які можуть власником приховуватися, пошкодуватися, псуватися, знищуватися, майно, про арешт якого клопоче прокурор може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні, обмеження права власності, у даному випадку, є розумим та співрозмірним із завданнямми кримінального провадження; накладений арешт не призведе до суттєвих наслідків для вказаної вище третьої осіби.

Разом з цим, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення місця зберігання арештованого майна, оскільки вказане питання належить до дискреційних повноважень слідчого та парокурора, вирішуєть з огляду на приписи предметної інстукції.

Керуючись ст. 131 132, 98, 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001855 від 28.05.2023 задовільнити частково.

Накласти арешт на вилучене 02.06.2023 у ОСОБА_4 майно, а саме кросівки сірого кольору із вставками синього кольору торгівельної марки «Reebok», розміром 40,5 см, які поміщено до спецпакету з написом «Національна поліція України PSP 4344235»

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1