СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/196/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000181, внесеного 20.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Бородянського районного суду Київської області від 26.02.2008 за ч.3 ст.186, ст. 75 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2008 за ч. 2 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 09.11.2010 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2014 за ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2015 за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71, 75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зміненим ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.06.2015 року, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без застосування ст. ст. 75, 76 КК України; вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 16.07.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнений 22.12.2016 на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію 2016 року»; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2019 за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначене кримінальне провадження,

встановив:

ОСОБА_4 20.07.2020 об 11 годині 00 хвилин, діючи з прямим умислом, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в телефонному режимі за допомогою месенджера «WhatsApp» з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за грошові кошти в сумі 300 грн., домовився щодо незаконного придбання наркотичного засобу - метадону (фенадону), для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, перерахувавши вищевказану суму на рахунок, вказаний невстановленою досудовим розслідуванням особою, зв`язався з останнім та повідомив про трансакцію, після чого отримав інформацію про адресу та місце розташування наркотичного засобу - метадону (фенадону). У невстановлений досудовим розслідуванням час 20.07.2020 ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, 1-в, шляхом підбору, знайшов «закладку» у вигляді згортку фольги, який містив у собі кристалоподібну речовину білого кольору. Усвідомлюючи, що у згортку з фольги знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), ОСОБА_4 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону), діючи протягом року після засудження за ст. 309 КК України, а саме 22.10.2019 вироком Святошинського районного суду міста Києва, поклав його до правої кишені своїх штанів, тим самим придбав та став зберігати наркотичний засіб при собі без мети збуту для особистого вживання. У той же день, 20.07.2020, приблизно о 14 год. 00. хв., ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 6-а, був зупинений працівниками поліції, на законну вимогу яких, у присутності двох понятих, дістав із кишені штанів та передав для огляду згорток з фольги, з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно він, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, 20.07.2020 об 11 год., в телефонному режимі домовився про придбання метадону та за домовленістю через платіжний термінал перерахував 300 грн., після чого, знову ж таки в телефонному режимі йому було повідомлено про місце, де забрати замовлення. Він забрав замовлене в схованці по АДРЕСА_2 . В подальшому, цього ж дня о 14 год. він був зупинений працівниками поліції, які в подальшому в присутності понятих вилучили наркотичний засіб.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який не працює, має середню спеціальну освіту, раніше судимий за аналогічний злочин, не одружений, за даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.05.2002 року: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром заледності, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, згідно довідки № 0003642 ОСОБА_4 з 2001 року знаходиться на д-обліку з діагнозом: ВІЛ-інфекція 4 кліничної стадії, туберкульоз легенів, хронічний гепатит "С". ОСОБА_4 має постійне місце проживання, пільг та утриманців не має, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених для даного виду покарання санкцією частини статті.

Приймаючи до уваги, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2019 ОСОБА_4 засуджений на 2 роки позбавлення волі, та, не відбувши покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку а саме з 13.04.2022.

Стягнути із ОСОБА_4 вартість проведеної експертизи у розмірі 1307 гривень 60 копійок на користь держави.

Речові докази по справі: наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,062 г - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1