Дата документу 01.08.2023
Справа № 334/6350/23
Провадження № 1-кс/334/2158/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

01 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 30.07.2023 до ЄРДР за № 0001550 за частиною другою статті 345 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6

встановив:

01.08.2023 слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження. У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, у зв`язку з чим, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування. Також, відносячи себе до члена ГО «Багнет нації», яке не визнає чинних органів центральної та місцевої влади, а також правоохоронних органів та судів, мотивуючи це їх неконституційністю, з метою створення перешкод досудовому слідству підозрюваний буде переховуватись від правоохоронних органів. ОСОБА_4 , беручи участь у черговому заході, створеному представниками вказаної організації, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі аналогічне інкримінованому. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 клопотання та обставини, яким воно обґрунтоване, підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що прокуратура є юридичною особою приватного права, а отже не може звертатись з цим клопотанням. Також, прокурором не надані докази того, що його дії спричинили шкоду здоров`ю потерпілого.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію підозрюваного. Пояснила, що він раніше не судимий, є пенсіонером, має постійне місце проживання, а отже запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою здатен запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання документи, надані в його обґрунтування, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001550, відомості про яке внесені 30.07.2023 до ЄРДР за частиною другою статті 345 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , займаючи посаду начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Запорізькій області 30 липня 2023 року перебував, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, поблизу районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району за адресою: м. Запоріжжя вул. Бородінська, буд. 1-А, у якості заступника керівника штабу згідно з операційним планом організаційних та практичних заходів щодо забезпеченні публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів у Дніпровському районі м. Запоріжжя від 29 липня 2023 року, затвердженого т.в.о. начальника ГУНП в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_8 . У зазначений день приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_7 під час виконання службових обов`язків, перебуваючи за вказаною адресою, здійснював адміністративне затримання та супроводженні до службового автомобіля для доставки до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 з метою складання адміністративного протоколу затримання та адміністративного протоколу за статтею 185 КУпАП. В цей же час ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, у форменому одязі, під час виконанні останнім своїх службових обов`язків, умисно наніс один удар коліном в області спини та, обхопивши обома руками шию ОСОБА_7 , почав її стискати у результаті чого спричинив тілесне ушкодження, а саме забій м`яких тканин, садна в області шиї обох передплічь та забій м`яких тканин нижньої частини спини.

30.07.2023 про підозру у вчиненні вказаного злочину повідомлено ОСОБА_4 .

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними на досудовому розслідування доказами: Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.07.2023; Протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 31.07.2023; Довідкою з травматологічного пункту від 30.07.2023; Протоколом огляду речі від 30.07.2023, а саме фрагменту відеозапису з мережі «Youtube».

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення справі «Ніколова проти Болгарії»). Крім цього, в рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція, відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. При цьому, підозрюваний ОСОБА_4 не визнає правомірними діяльність органів досудового розслідування, про що він зазначив у судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій, що свідчить існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний раніше не судимий, є пенсіонером, на підставі чого дійшов висновку про недоведеність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є обґрунтовані підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який є раніше не судомою особою, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КПК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. При цьому, прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в певний час доби, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2 4 частини п`ятої статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 15.00 години до 07.00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали становить два місяці в межах строку досудового розслідування та закінчується 30 вересня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 01 серпня 2023 року.

Слідчий суддя: