Справа №681/562/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м.Полонне

Полонський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження № 0000469 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Понінка Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, громадянина України, українця, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого;

за ст. 286-1 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 18.03.2023, приблизно о 19 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «210934-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год. по вул. Перемоги, біля будинку № 71 в с. Буртин, в напрямку м. Полонного Шепетівського району Хмельницької області, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9(а), 10.1, 11.1, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правил дорожнього руху), не врахував дорожньої обстановки та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де проявивши неуважність, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із передньою лівою частиною гужової повозки, яка рухалася на зустріч під керуванням ОСОБА_8 , на якій знаходився пасажир ОСОБА_7 .

Тим самим, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9(а), 10,1 11.1, 11.3, 12.2 Правил дорожнього руху, які вимагають:

1. Загальні положення:

п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

10.Початок руху та зміна його напрямку.

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

11. Розташування транспортних засобів на дорозі.

11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

12.Швидкість руху

п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир гужової повозки ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів остистих відростків п`ятого, шостого та сьомого шийних хребців, що за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

06 червня 2023 року між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах:

- сторони погодили призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а також позицію потерпілого ОСОБА_7 , визначити ОСОБА_6 основне покарання за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є нетяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти затвердження угоди про примирення та вказав, що законодавець недарма виділив в окрему норму статтю 286-1 КК України та вказав, що обвинуваченому має бути призначене покарання в межах санкції цієї статті.

Однак, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував шкоду для потерпілого, що пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, висновки служби пробації, позицію потерпілого, а також за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 06 червня 2023 року між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 286-1 ч. 1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Речові докази у справі: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210934» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на території спеціального майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту у м.Шепетівка по вул.Старокостянтинівське шосе, 31 відповідно до квитанції №0000469 від 18.03.2023 - повернути для ОСОБА_6 ; дерев`яну гужову повозку, яка знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 .

Скасувати арешти на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «210934» державний номерний знак НОМЕР_1 та гужову повозку, накладений відповідно до ухвал слідчого судді від 23.03.2023.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Державного бюджету України 9081 грн. 40 коп. вартості проведених експертиз.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Полонський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: