Справа № 694/1644/23 Провадження №1-кп/694/161/23
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
12.07.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Звенигородського р-ну Черкаської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, стрільця-снайпера військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», депутатом, учасником бойових дій, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 13.08.2015 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на З роки із іспитовим терміном на 1 рік;
- 02.12.2015 Звенигородським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 50 годин громадських робіт;
- 20.06.2017 Звенигородським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. З ст. 357 КК України до позбавлення воді на строк 3 роки 1 місяць;
- 05.07.2018 Звенигородським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, 29.12.2018 звільнений по відбуттю покарання;
- 17.12.2019 Звенигородським районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку 2 роки, звільнений 20.01.2022 у зв`язку із закінченням іспитового строку, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
24.02.2022 ОСОБА_3 призвано на військову службу за мобілізацією на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69 від 24.02.2022 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де останнього наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 25.02.2023 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на усі види забезпечення, та призначено на посаду стрільця-снайпера 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 8 роти. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим, він повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХЗУ від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. В силу вимог ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Проте, в червні 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Звенигородка, з метою отримання посвідчення водія, через соціальну мережу «Фейсбук», діючи з прямим умислом придбав у невстановленої під час дізнання особи завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , видане 28.07.2022 Територіальним сервісним центром в місті Одеса № 5113.
В подальшому з червня 2022 року ОСОБА_3 почав використовувати зазначений підроблений документ під час керування транспортними засобами на території України. Поки, 12.01.2023 близько 23 год. 45 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2199» державний номерний знак НОМЕР_4 , знаходячись за адресою: місто Звенигородка, вулиця В. Чорновола, поблизу будинку 34, під час комендантської години був зупинений працівниками поліції та на їх вимогу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних власних дій, маючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу, надав для проведення перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , видане 28.07.2022 Територіальним сервісним центром в місті Одеса №5113, яке відповідно до інформації з баз даних видавалось ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім цього, згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/757-ДД 20.01.2023 надане ОСОБА_3 для перевірки посвідчення водія, не відповідає бланку посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу.
Правова кваліфікація кримінального проступку з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: своїми умисними діями громадянин ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документу
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.07.2023 року прийнято рішення розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_3 у своїй заяві, яка складена в присутності адвоката ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Обвинувачений згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Крім того, в заяві вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст.358 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, те, що останній раніше судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не є інвалідом, працездатного віку, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_3 може сприяти покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експерта, при проведенні під час досудового розслідування експертизи в сумі 1132,68 грн.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Речові докази - посвідчення водія упаковане в паперовий конверт, в якому надійшло на дослідження, відкритий клапан заклеєний биркою з пояснювальним рукописним написом, підписом експерта та відбитком печатки та диск лазерної системи зчитування із відеозаписом з портативного відео реєстратора працівника сектору реагування патрульної поліції - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1132,68 гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1