ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/3064/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/883/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 06 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню №0000051 за ч.4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 16 серпня 2023 року, включно., за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_2 , -в період часу з 22:00 години до 05:00 години, без дозволу слідчого, прокурора, суду та покладенням на ОСОБА_8 обов`язків:

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступного дня,

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні..

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , свідчать про його схильність до вчинення злочинів проти власності, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Припинення протиправної діяльності підозрюваного не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів. Просив врахувати, що встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, який супроводжувався явною зухвалістю до правових норм, суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами поведінки та моралі, більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного та не надасть можливості уникнути зазначених в клопотанні ризиків, зокрема, ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор вважав, що ризик переховування ОСОБА_7 підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, що вже само по собі може спонукати його для переховування від органів слідства та суду.

Крім того, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, відсутність у нього утриманців та офіційного місця роботи також надає можливості останньому почати переховуватися.

Оскільки підозрюваному відомі адреса свідків, коло спілкування, місце роботи, та це дає йому можливість незаконно впливати на свідків та представника потерпілого, примусивши їх до зміни своїх показань, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на потерпілий, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, зазначені в клопотанні ризики, об`єктивно наявні і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не здатне забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

З огляду на особу підозрюваного, характер вчинення ним правопорушення, обставини його вчинення та те, що злочин вчинений із застосуванням насильства, прокурор просить не визначати заставу. Вважає, що судом не оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим, та необґрунтовано обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити та скасувати ухвалу, задовольнивши клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ ВП №1 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 близько 19 години 15.02.2023, більш точний час в ході досудового розслідування встановити виявилось не можливим, знаходився в квартирі, за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 з дозволу особи, яка там мешкає, а саме ОСОБА_10 , безпосередньо разом із останньою, де розпивали спиртні напої. Саме в той час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, у період воєнного стану, реалізуючи який, ОСОБА_7 у період часу з 19 години по 23 годину 30 хвилин 15.02.2023, перебуваючи у приміщенні кухні, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_10 заснула у сусідній кімнаті, заволодів раніше побаченою на кухні пральною машинкою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належною ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_7 звернув на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 4500 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 242М від 28.02.2023.

15.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України..

Звернувшись до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 16.02.2023; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 17.02.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.02.2023; протоколами допиту свідків: ОСОБА_11 від 24.02.2023, ОСОБА_10 від 24.02.2023, ОСОБА_12 від 24.04.2023 та ОСОБА_13 від 02.05.2023; висновком судово-товарознавчої експертизи № 242М від 28.02.2023. Також слідчий обґрунтовував клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких, вважав, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,а також врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який не одружений, працює не офіційно, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації і вважав наявним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Слідчий суддя вважав, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

З огляду на зазначене вище, враховуючи дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення відповідного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що в поданому клопотанні слідчим та в судовому засіданні прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення не в повному обсязі доведено наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», відповідно до якої при розгляді клопотанні про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, враховуючи відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 та ті обставини, що він викрадене майно повернув наступного дня, активно сприяє розкриттю злочину, добровільно дає покази, щодо обставин його вчинення, при цьому повністю визнає свою вину та щиро кається, слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання стосовно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, а саме у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто, до 16.08.2023, включно, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючивимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, слідчий судді вважав, що вказаний запобіжний захід буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведені ризики вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також враховує належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, що не спростовано прокурором під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів також враховує особу підозрюваного, який не одружений, неофіційно працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації та ті обставини, що підозрюваний повернув викрадене майно наступного дня, активно сприяє розкриттю злочину, добровільно дає покази, щодо обставин його вчинення, при цьому повністю визнає свою вину та щиро кається, що на думку колегії суддів, зменшує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень. А ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, може запобігти менш суворіший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, але запобігання цьому ризику, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України не виключається.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що домашній арешт у нічний час, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 06 2023 року по справі щодо підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову в задоволенні клопотання слідчого та про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4