Справа № 456/1116/23
Провадження № 1-кп/456/230/2023
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретая ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого укладальником-пакувальником в ВД «Укрппол», раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 396 КК України -

в с т а н о в и в:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за за ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування відповідно до обвинувального акту від 31.07.2015, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 КК України, за наступних обставин.

Так, приблизно о 05.30 год. 31.08.2014 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 (стосовно, якого досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, триває) та неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 з м. Стрий Львівської області приїхали до місця проживання ОСОБА_6 , а саме до будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 розпочали вживання алкогольних напоїв, а ОСОБА_5 , склавши їм компанію, через деякий час попрощався та поїхав до свого місця проживання в м.Стрий на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому, в цей же день, сівши за кермо автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 приблизно о 19:30 год. повернувся до вищевказаного будинку, в якому й надалі перебували ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що необхідно відвезти ОСОБА_7 .. Після цього, усі троє сіли в автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 - за кермо, ОСОБА_6 - на переднє пасажирське сидіння, а неповнолітня ОСОБА_7 - на заднє сидіння. При цьому, ОСОБА_6 , надаючи вказівки ОСОБА_5 щодо напрямку руху, спрямував їх до лісосмуги (лісопосадки), що знаходиться неподалік його будинку (GPS координати 49.29662, 23.84549). Прибувши в лісосмугу, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_5 зупинити автомобіль та, переслідуючи умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства неповнолітньої ОСОБА_7 , сказав їй вийти з автомобіля, після цього, схопивши її ззаду за шию внутрішньою стороною ліктя своєї правої руки, притиснув до себе, повалив на землю та продовжував утримувати її таким чином, що перекрив доступ кисню, внаслідок чого, умисно вбив неповнолітню ОСОБА_7 , очевидцем чого став ОСОБА_5 . Вбивши ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з метою приховання вчиненого ним особливо тяжкого злочину та уникнення кримінальної відповідальності, відтягнув тіло ОСОБА_7 на декілька метрів та закопав у лісосмузі. Після цього, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_5 позбутись телефона ОСОБА_7 марки «Fly IQ 456», чорного кольору, який вона залишила в салоні вищевказаного автомобіля. В подальшому, ОСОБА_5 , взявши мобільний телефон потерпілої, викинув його в м. Стрию. Таким чином, ОСОБА_5 , 31.08.2014 близько 19:30 год., заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_6 приховати сліди вчиненого ним особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства неповнолітньої ОСОБА_8 , очевидцем якого був, усвідомлюючи суспільну небезпеку діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та бажаючи настання цих наслідків, з метою приховування умисного вбивства, позбувся телефона потерпілої, який міг бути використаний як речовий доказ причетності ОСОБА_6 до зазначеного вище особливо тяжкого злочину.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину.

В підготовче судове засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката щодо закриття відносно нього кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.

Потерпілі в кримінальному провадженні відсутні.

Заслухавши сторони, суд вважає, що є підстави для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст 314 КПК України - суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема ч.2 ст 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п.п 3 п. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; відповідно до п. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 396 КК України, заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину - карається арештом на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності до ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відтак враховуючи положення ст. 12 КК України, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_5 , передбачений ч. 1 ст. 396 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що подія за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , мала місце в період 31.08.2014 року.

Таким чином, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинене ним діяння сплили, у вересні 2019 року.

Оскільки, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченим заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, ОСОБА_5 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним заявлено відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилялися від досудового розслідування або суду чи вчинив новий злочин, що підтвердили під час судового засідання учасники кримінального провадження.

У правовому висновку, сформульованому у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), зазначається, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, суд вважає що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, оскільки на даний час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної, а кримінальне провадження за ч. 1 ст 396 КК України закрити.

Керуючись ст.ст.284, 286, 315 Кримінально-процесуального Кодексу України, ст.49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0000038 від 11.01.2023 року відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, на підставі ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1