Справа №443/1061/22
Провадження №1-кп/443/22/23
ВИРОК

іменем України

20 вересня 2023 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Отиневичі, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

02.08.2022 близько 15.30 год., в умовах воєнного стану оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2002-Х1 від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік аварійного мосту, який веде через річку Стрий, що по вул.Шашкевича у м.Жидачів, Стрийського району Львівської області, побачив залишений під мостом без нагляду електросамокат, який належить ОСОБА_6 та у нього виник умисел на вчинення крадіжки.

Надалі, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконався, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи для себе, що майно йому не належить, таємно викрав електросамокат торгової марки «CROSSER» моделі Е-9-10 INCH, білого кольору, вартістю 10 000 гривень, після чого покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Такими своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, а саме те, що дійсно взяв електросапмокат, але не мав наміру залишити чи продати. Пояснив, що у літню пору року, точної дати не пам`ятає, він був на річці у м.Жидачів з ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 . Виходячи з річки він замітив під старим мостом за сміттєвими урнами колесо електросамоката, який був складений та накритий гілками. Він подумав, що його викрали і тому вирішив взяти. Після того він поїхав до свого знайомого ОСОБА_9 щоб розмістити в мережі інтернет оголошення, однак останній повідомив, що в нього в кафе є відвідувачі і прийде та розмістить оголошення ввечері, але не зробив цього. Електросамокат він залишив у себе вдома про що повідомив матір. Наступного дня близько 09:00 год приїхав ОСОБА_10 і повідомив йому чий це самокат, оскільки його дочка переписувалась із дочкою потерпілої у мобільному застосунку. Тоді він сказав ОСОБА_11 щоб власники електросамокату підійшли до нього і він поверне такий. Коли на 10.00 год підійшли потерпілі, він виніс самокат і одразу ж до нього підійшли працівники поліції.

Крім того, на запитання прокурора обвинувачений пояснив, що він зареєстрований у соціальних мережах, однак давно не заходив на свій акаунт та на той час у нього не було мобільного телефону. Йому відомо, де у м.Жидачів знаходиться відділення поліції, міська рада та територіальна оборона, однак він не звертався туди з приводу повернення електросамокату власнику, оскільки хотів сам знайти такого за допомогою мережі інтрернет. В його матері є телефон, але жодних зареєстрованих акаунтів в інтернеті немає. Мама бачила оголошення в інтернеті, яке їй скинула його двоюрідна сестра на наступний день.

На запитання захисника обвинувачений пояснив, на річці вони перебували з 14 години. ОСОБА_10 казав йому не чіпати електросамокат, але він сказав ОСОБА_12 , що його точно викрали і треба через інтернет знайти власника. Він запитував у ОСОБА_13 чий це самокат. Своїй мамі сказав, що знайшов самокат і треба розмістити оголошення в інтернеті про це. Самокат залишив в кімнаті біля дивану у себе вдома. Він не мав наміру продати самокат, а хотів повернути. Даним електросамокатом також не користувався, а лише приїхав на ньому до себе додому.

Також, на запитання суду обвинувачений відповів, що працівники поліції запропоновали йому проїхати до відділення поліції на що він добровільно погодився.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила, що 02 серпня 2022 року її дочка каталась на електросамокаті, залишила його під старим мостом через річку Стрий та спустилась до друзів на річку. Повернувшись, електросамоката не було. Її дочка з друзями почали шукати електросамокат, розмістили оголошення в інтернеті, викликали поліцію. Після того про крадіжку повідомили її. Вони шукали самокат по місту Жидачів близько години. Вечері того ж дня її дочці скинули переписку двох дівчат, а саме ОСОБА_14 та Ані, прізвище невідомо, про те, що в неї викрали самокат, який заховали у підвалі і який вона має можливість знайти протягом двох днів. Її дочка разом з друзями знайшли номер мобільного телефону ОСОБА_14 та зателефонували їй від імені працівника поліції і сказали, що вони знають про те, що їй відомо хто викрав електросамокат. ОСОБА_15 відповіла, що їй відомо про те, що електросамокат викрали, однак невідомо хто це зробив. На наступний день її дочці прийшло повідомлення від ОСОБА_15 про те, що самокат повернуть і що необхідно прийти на 10:00 год. на вул.Зелену, 8. Вона повідомила про це працівників поліції. Прийшовши з дочкою туди, обвинувачений запитав чи вони за самокатом на що вони відповіли що так. Після того обвинувачений виніс з підвалу будинку їх електросамокат та в момент, коли передав такий їм, до обвинуваченого підійшли працівники поліції. Самокат був без дисплею. Дисплей був знайдений на місці злочину.

Крім того, на запитання прокурора потерпіла повідомила, що зі слів дочки їй відомо, що самокат вона залишилиа приблизно на 3-4 хвилин часу. Обвинувачений, коли вони прийшли за самокатом, сказав, що не хотів красти.

На запитання захисника потерпіла повідомила, що на майданчику біля річки залишають велосипеди, однак електросамокат для її дочки є важким і тому вона спускалась з ним до річки. Коли вони прийшли за самокатом, обвинувачений вів себе спокійно та жодної розмови про гроші, вимог щодо винагороди не було. До обвинуваченого вони з дочкою прийшли як власники елктросамокату.

Показами свідка ОСОБА_16 даними в судовому засіданні про те, що того літнього дня приблизно о 15:30 год. вона залишила свій електросамокат в складеному вигляді під старим мостом, оскільки на площадці біля лавок було багато велосипедів і не було місця щоб поставити такий. Спустилася вниз до друзів і приблизно через дві хвилини часу повернулася, оскільки її друг сказав, що бачив як на її самокат дивились якісь люди. Самокату на час повернення вже не було. Вони з друзями почали шукати самокат. Шукали близько двох годин. Їх було 6-7 осіб. Потім вона звернулась у поліцію і сказала мамі. Її знайома ОСОБА_17 написала її подружці Ані, що знає де є самокат і якщо вона за кілька днів не знайде його то більше не побачить. Її друзі подзвонили до ОСОБА_17 , однак остання повідомила, що не знає де є самокат. Наступного дня ОСОБА_17 написала їй в соціальній мережі «Інстаграм» повідомлення щоб прийти забрати самокат на вул.Зелена, 8. Вона з мамою прийшли в поліцію і разом із поліцейським поїхали за самокатом. Приїхавши туди, поліцейський обійшов будинок з іншої сторони. Коли ОСОБА_18 виніс електросамокат та передавав їм, прийшов працівник поліції. Працівник поліції сказав їй щоб вона на електросамокаті їхала в поліцію, що вона і зробила. Електросамокат залишився у поліції. Вона поширила інформацію про викрадення самокату в соціальних мережах «Інстаграм».

Показами свідка ОСОБА_19 даними в судовому засіданні про те, що в літню пору року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_20 залишила свій електросамокат під старим мостом у складеному вигляді. На площадці були інші самокати та велосипеди. Повернувшись, електросамокату уже не було. Це було приблизно через 4-5 хв. Самокат вони з друзями розшукували близько півтора години часу по цілому місту Жидачів.

Показами свідка ОСОБА_21 даними в судовому засіданні про те, що він був понятим при огляді електросамокату білого кольору у відділенні поліції. При цьому ОСОБА_4 казав, що знайшов самокат, який хтось загубив. Казав, що сам віддає самокат.

Показами свідка ОСОБА_22 даними в судовому засіданні про те, що 02 серпня 2022 року вони були на річці. З ними був ОСОБА_18 . Повертаючись, вони побачили під дорожнім полотном старого мосту електросамокат. Так виглядало, що такий викинули. Тарас взяв щоб покататись, хоча він казав йому цього не робити. Про іншу мету ОСОБА_23 не вказував, лише покататись. Через деякий час того ж дня його дочка ОСОБА_17 сказала, що є оголошення про викрадення електросамокату. Він зрозумів, що це саме той електросамокат, що взяв ОСОБА_23 і тому він хотів повідомити ОСОБА_23 про те, що власники розшукують самокат, однак не зміг до нього додзвонитись. Наступного дня зранку він пішов до ОСОБА_4 та повідомив його. Тарас сказав, що віддасть електросамокат. Тоді ОСОБА_17 повідомила власників про те, що їм необхідно прийти за самокатом.

Заявою ОСОБА_6 від 02.08.2022, згідно якої остання просить прийняти міри до невідомої особи, яка 02.08.2022 в період з 15:30 по 15:35 год. з-під аварійного мосту через р.Стрий, що по вул.Шашкевича таємно викрала електросамокат CROSSER модель E9-10INCH білого кольору, який залишила її донька ОСОБА_16 без нагляду /а.с.43/.

Протоколом огляду місця події від 18.08.2022 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно якого оглянуто територію під старим мостом через р.Стрий, що в м.Жидачів по вул.Шашкевича, де ОСОБА_16 залишила електросамокат торгової марки «CROSSER». З місця події нічого не вилучено /Т.1 а.с.44-47/.

Заявою ОСОБА_4 , згідно якої останній повідомляє, що ним добровільно видано самокат електричний білого кольору з написом «CROSSER», який він знайшов під старим мостом в м.Жидачів 02.08.2022 близько 4 год. /а.с.48/.

Протоколом огляду предмету від 03.08.2022 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно якого ОСОБА_4 в приміщенні кабінету №16 ВП №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області добровільно видав самокат електричний CROSSER модель E9-10INCH білого кольору з чорного кольору кермом та колесами, який він викрав 02.08.2022 в м.Жидачів по вул.Шашкевича біля мосту /а.с.54-59/.

Даний електросамокат визнаний речовим доказом постановою слідчого від 03.08.2022 /а.с.63/.

Протоколом слідчого експерименту від 26.08.2022 та фототаблицею долученою до протоколу, з яких видно, що при проведенні слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 по вул.Шашкевича у м.Жидачів, останній показав як проходячи біля баків із сміттям, а саме з права вказав на спуск до річки Стрий, вказав на місце, де вони відпочивали із ОСОБА_24 .. Після того ОСОБА_18 вказав місце повернення додому, піднімаючись вгору, під мостом виявив електросамокат білого кольору, в складеному вигляді, після чого взяв його і виніс біля баків із сміттям, і розклав, намагався його включити і поїхати. Коли зрозумів як ним користуватись, поїхав на ньому в напрямку вул.Дерев`янки додому, де зберігав його за місцем свого проживання /а.с.65-67, 68-76/.

Висновком експерта №СЕ-19/109-22/8140-ТВ від 10.08.2022, згідно якого ринкова вартість представленого на дослідження електросамоката марки «Crosser» моделі «Е9 Premium Air» діаметром коліс «10», кольору «White» станом на момент вчинення злочину, тобто 02.08.2022 року становила 10 000,00 гривень /а.с.81-87/.

Захисник в судовому засіданні просив визнати недопустимими доказами заяву ОСОБА_4 від 03.08.2022, протокол огляду предметів від 03.08.2022 та дані, які є похідними від цього доказу, а саме які містяться у висновку експерта №СЕ-19/109-22/8140-ТВ, в ухвалі слідчого судді про арешт майна від 11.08.2022, в постанові про визнання предметів речовими доказами від 03.08.2022. Своє клопотання захисник мотивував тим, що такі отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки, як встановлено з показів потерпілої та свідка ОСОБА_16 , після передачі обвинуваченим їм електросамокату, ОСОБА_4 було фактично затримано та доставлено до відділення поліції. Однак, жодного процесуального документу з цього приводу не складалося, обвинуваченому не було роз`яснено його право на захист, тобто протокол огляду предмету (електросамокату) було складено без визначення процесуального статусу ОСОБА_4 , що свою чергу є істотним порушенням його процесуальних прав як підозрюваного.

Окрім того, ОСОБА_4 фактично передав електросамокат потерпілій та свідок ОСОБА_16 на ньому поїхала до відділення поліції, де у неї такий вилучили, без складення жодного процесуального документу, а відтак такий вибув із володіння обвинуваченого та перейшов у володіння потерпілої ще до його затримання та складення заяви добровільної видачі, протоколу огляду.

Надаючи оцінку вищеописаним доказам та доводам захисника, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

Також, суд бере до уваги позицію Верховного суду викладену у постанові від 08.10.2019 по справі № 639/8329/14-К, про те, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України, до наданих сторонами доказів, Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не з будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод людини, гарантованих у документах, що згадані у цій статті.

Також тлумачення ч. 1 ст. 87 КПК України у частині визнання недопустимими похідних доказів призводить до висновку, що це правило може бути застосовано до похідних доказів лише у разі, якщо первісні докази визнані недопустимими на підставі частин 13 ст. 87 КПК України. Застосовуючи правило ч. 1 ст. 87 КПК України у частині визнання недопустимими похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в доказі, що визнаний ним недопустимим відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України.

Відповідно до положень ст..237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Метою огляду є виявлення відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та їх фіксація.

Як видно з протоколу огляду предмету від 03.08.2022, такий було проведено уповноваженою особою, за участю ОСОБА_4 та понятих. При цьому, жодних зауважень до вказаної слідчої дії не було. Обвинувачений безпосередньо в судовому засіданні не заявляв про будь-які порушення його прав на досудовому розслідуванні, зокрема права на захист. Також, обвинувачений жодним чином не заперечує обставин, встановлених вказаними доказами.

Фактично, вказана слідча дія проводилась з метою огляду викраденого електросамоката та вилучення як такого, що має доказове значення у кримінальному провадженні.

Істотним порушенням прав обвинуваченого захисник вважає не роз`яснення права на захист під час проведення огляду предмету, однак дана процесуальна дія була проведена до оголошення про підозру і КПК України не передбачено участі захисника за таких обставин.

Крім того, як убачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2022, дана слідча дія з підозрюваним ОСОБА_4 проводилися за участю захисника та жодних зауважень за результатами проведення такої ні у підозрюваного, ні у його захисника не було.

Той факт, що обвинувачений добровільно повернув електросамокат потерпілій також жодним чином не може свідчити про недопустимість як доказу протоколу огляду предмету, оскільки це жодним чином не вплинуло на результати проведення вказаної слідчої дії, так як повернення такого відбувалось за попереднім повідомленням потерпілою працівників поліції та їх візуальним спостереженням.

Також, як встановлено судом та випливає із показів ОСОБА_4 , останній добровільно погодився на пропозицію працівників поліції проїхати до відділення поліції, що не було наслідком застосуванням сили або примусу, тобто останній фактично не затримувався, як стверджує захисник, а в добровільної порядку погоджуючись саме на пропозицію працівників поліції, а не підкоряючись наказу, поїхав із ними. При цьому, жодних скарг ні обвинуваченим, ні його захисником, з приводу незаконного затримання, на думку захисника, ні під час досудового слідства, ні під час дослідження вищезазначеного доказу останніми не заявлялось.

Відтак, з огляду на вищевказане, суд не вбачає істотних порушень прав обвинуваченого при проведенні досудового розслідування, а тому зазначені докази суд вважає допустимими.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, зокрема показання потерпілої, свідків, протоколи слідчих дій та висновки експертів, суд визнає їх належними, допустимими і достовірними в процесі доказування, такі докази узгоджуються між собою, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження, не є суперечливими.

В ході розгляду справи не здобуто жодного доказу щодо наявності в свідків підстав оговорювати обвинуваченого.

Беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_4 є покази потерпілої ОСОБА_6 свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_22 , протокол слідчого експерименту від 26.08.2022, які беруться судом в основу саме обвинувального вироку.

Також, в судовому засіданні було допитано свідків сторони захисту ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні дала покази про те, що минулого літа, точної дати не пам`ятає, вона прийшла з роботи додому в обідню пору доби близько 14:00 год. і побачила в кімнаті у їх житлі електросамокат. ОСОБА_23 сказав їй, що він знайшов самокат та що такий хтось хотів украсти та необхідно знайти власника. Вона почала шукати в інтернеті оголошення про викрадення самокату. Увесь час самокат знаходився у кімнаті, ніхто його не ховав у підвалі. Наступного дня ОСОБА_23 ще до обіду сказав, що має проблеми. Він звертався до ОСОБА_13 щоб той допоміг знайти власника самокату. Вона зареєстрована у соціальній мережі «Фейсбук» і вміє робити оголошення, постити, однак жодних дій по розшуку власника вона не вчиняла. Крім того, пізніше, а саме приблизно п`ятого числа місяця її племінниця знайшла оголошення про викрадення самокату і переслала їй, однак до цього часу вона такого оголошення не бачила.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні дав покази про те, що минулого літа, точної дати не пам`ятає, до нього підійшов ОСОБА_18 , сказав, що знайшов біля річки електросамокат і просив допомогти знайти власника. Він в цей час сидів на вулиці за тіньовою сіткою. Елекстросамокат ОСОБА_18 залишив на вулиці за тіньовою сіткою. ОСОБА_27 в цей час на вулиці не було. Однак, він не вміє розміщувати в інтернеті оголошення і тому запропонував ОСОБА_23 дочекатися його дружини. Однак, через 20 хв. ОСОБА_23 поїхав. Це було в обідню пору дня. В поліцію він не звертався та не встиг ні до кого іншого звернутись. Він зареєстрований у соціальній мережі «Фейсбук», вміє лише поширювати інформацію, постити. Коли ОСОБА_18 працював у нього, то жодного разу нічого не викрав.

Надаючи оцінку показам названих свідків, суд критично оцінює такі, оскільки такі суперечать показам обвинуваченого та інших свідків. Зокрема свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні вказує, що прийшла додому близько 14:00год і самокат уже був там, тоді як свідок ОСОБА_26 вказав, що в обідню пору дня ОСОБА_18 приїхав на самокаті до нього на роботу і вони близько 20хв. сиділи і розмовляли, а самокат був біля них. ОСОБА_4 пояснив, що спершу він поїхав до ОСОБА_13 , а після того уже додому. Свідок ОСОБА_16 вказала, що подія мала місце близько 15:30 год.

Крім того, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що приїхавши до ОСОБА_13 , той повідомив йому, що у нього в кафе є відвідувачі і він прийде та розмістить оголошення ввечері, однак не зробив цього. В той же час свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні вказав, що коли до нього прийшов ОСОБА_18 , він в цей час сидів на вулиці за тіньовою сіткою, людей в цей час на вулиці не було та що він не вміє розміщувати в інтернеті оголошення і тому запропонував ОСОБА_23 дочекатися його дружини, однак, через 20 хв. Тарас поїхав.

Також, суд звертає увагу і на те, що свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 є зареєстрованими користувачами в соціальних мережах, вміють поширювати оголошення, постити, чого останні будучи допитаними в судовому засіданні які свідки не заперечили, однак жодних активних дій по розміщенню оголошення в інтернеті про розшук власника електросамокату не вчинили, хоча як самі зазначили усвідомлювали усю серйозність ситуації та можливі наслідки вчинку ОСОБА_4 . Відтак, покази вказаних свідків викликають у суду обґрунтований сумнів в їх достовірності.

Крім того, суд вважає, що покази вказаних свідків жодним чином не спростовують обставин встановлених судом та підтверджених вищепереліченими доказами, оскільки такі не були безпосередніми очевидцями події, що мала місце біля річки та дійсних намірів ОСОБА_4 в момент заволодіння елекстросамокатом.

Також необґрунтованими є і доводи захисника на те, що електросамокат знаходився у схованці під старим мостом за баками для сміття та був накритий гілками, а не на стоянці для велосипедів та самокатів, а тому обвинувачений не вчиняв будь-яких активних дій на вилучення самокату, не приховував знахідку, мав усі підстави вважати, що такий викрали та сховали, а відтак у діях останнього відсутні такі ознаки об`єктивної сторони як протиправне заволодіння, корисливий мотив, прямий умисел, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Частина 1 ст. 185 КК визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Викрадення виявляється в дії (активній поведінці) і означає незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинно бути таємним, тобто непомітним: при відсутності власника чи інших осіб або в присутності власника чи інших осіб, але за умови, що вони не усвідомлюють факт викрадення. Таємним є і викрадення в присутності осіб, які усвідомлюють, що вчинюється крадіжка, але суб`єкт знає, що ці особи не будуть йому перешкоджати: він впевнений в їх мовчазній згоді, невтручанні. Об`єктивними ознаками викрадення є об`єкт посягання - право на майно (право власності), предмет - чужа рухома річ, суспільно небезпечне діяння - протиправне звернення (вилучення) та суспільно небезпечний наслідок - завдання майнової шкоди.

Крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням).

При цьому протиправність означає, що суб`єкт (винна особа) не має жодного права і будь-яких підстав для вилучення майна, воно для нього є чужим. Крім того, таке вилучення є безоплатним, тобто майно не повертається, не оплачується, не відшкодовується власнику еквівалент його вартості.

Із суб`єктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел. Тобто суб`єкт злочину, протиправно вилучаючи майно, усвідомлює незаконний характер своїх дій, розуміє, що не має на майно, яке він вилучає, жодного права; вилучення цього майна здійснюється всупереч волі його власника чи іншої особи, у володінні якої воно перебуває, але, незважаючи на це, винний бажає незаконно вилучити відповідне майно і позбавити власника чи законного володільця можливості володіти, користуватися чи розпоряджатися відповідним майном.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально-осуджуваним, шкідливим для суспільства. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотиви, які спонукали особу до крадіжки можуть бути різними і від них склад кримінального правопорушення не змінюється, оскільки крадіжка залишається крадіжкою незалежно від того чи винний діяв для власного збагачення, мотивів помсти, благочинної діяльності та інших мотивів.

(Висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06 грудня 2022 року по справі № 404/3767/20).

Окрім того, за встановленою практикою Верховного Суду при кваліфікації дій особи мотив має кримінально - правове значення тільки у випадках, коли він безпосередньо вказаний в диспозиції кримінально-правової норми (постанова Верховного Суду у справі № 751/7320/20, провадження № 51-555 км 22).

Даючи оцінку діям обвинуваченого, суд звертає особливу увагу на встановлені обставини події, зокрема те, що ОСОБА_4 знайшовши електросамокат не вчинив жодних належних та активних дій для повернення електросамокату, а саме: не розмістив оголошення в соціальних мережах про те, що ним знайдено електросамокат і він розшукує власника для того щоб повернути; не звернувся до органів Національної поліції та Жидачівської міської ради з відповідним повідомленням; не наглянув за електросамокатом на місці, де такий знаходився, з метою дочекатися осіб, які за ним прийдуть; не намагався знайти власника електросамокату того ж дня серед відпочиваючих на річці.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні з показів свідка ОСОБА_22 , обвинувачений узяв електромасокат лише з тою метою щоб покататися і про будь яку іншу мету, в тому числі повернення власнику, ОСОБА_4 не повідомляв його.

Той факт, що електросамокат знаходився в місці під старим мостом за баками для сміття, де зазвичай ніхто не ходить та яке, виключно на думку обвинуваченого та його захисника, має усі ознаки схованки і свідчить про викрадення самокату іншими особами, не може бути законною підставою для вилучення такого.

Отож, ОСОБА_4 не маючи права та будь-яких законних і достатніх підстав для вилучення майна, яке йому не належить, усвідомлюючи це, а також маючи усі підстави припустити, зважаючи на кількість відпочиваючих в цей час на річці та той період часу на який ОСОБА_16 залишила електросамокат без нагляду, що хтось із них залишив свій електросамокат та незабаром повернеться, позбавив власника чи законного володільця можливості володіти, користуватися чи розпоряджатися відповідним майном.

Факт того, що ОСОБА_4 викравши самокат та поїхавши на ньому до себе додому, де зберігав, а також повернув лише після того, як вчинений ним злочин був виявлений та до нього звернувся ОСОБА_22 , свідчить, що обвинувачений мав намір в подальшому використати самокат в своїх корисливих цілях.

Таким чином посилання захисника на відсутність таких ознак об`єктивної сторони як протиправне заволодіння, корисливий мотив, прямий умисел суд вважає необґрунтованими.

Також, суд бере до уваги висновки Касаційного кримінального Верховного Суду, викладені у постанові від 23.06.2020 у справі №128/984/17, згідно яких, за нормативним визначенням крадіжка це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Як встановлено судом, ОСОБА_16 за короткий період часу (близько 2-4хв.) повернулась по свій електросамокат, однак не виявивши такий у місці, де залишила, почала розшукувати та звернулась із заявою до органу поліції, що свідчить про те, що остання не мала можливості реалізувати своє право на електросамокат через протиправні дії обвинуваченого.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого, суд оцінює їх критично, оскільки такі на переконання суду є такими, що дані останнім з метою уникнення покарання за скоєне. Доводи обвинуваченого про відсутність в його діях умислу на викрадення чужого майна спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджують умисел ОСОБА_4 на таємне викрадення чужого майна.

З огляду на вищенаведені доводи та мотиви, суд дійшов переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів, що повністю доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, поза розумним сумнівом.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною.

Так, ОСОБА_4 будучи суб`єктом злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, діючи умисно в умовах воєнного стану, незаконно, таємно заволодів електросамокатом марки «CROSSER», вилучивши таке з володіння власника поза її волею, поїхавши на такому з місця події, отримавши реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним,тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає добровільне повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він добровільно відшкодував задану шкоду повернувши викрадене, знаходиться на обліку в лікаря нарколога, не працює, згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії не рекомендовано застосування ст.96 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

Також встановлено, що вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.03.2023 року, який набрав законної сили 21.06.2023, ОСОБА_4 засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. Дане кримінальне правопорушення було вчинено 10 лютого 2023 року.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити з дотриманням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, зарахувавши в строк відбування покарання відбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами складання покарань, передбаченими ч. ст.72 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився та повторно запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 11.08.2022 року накладено арешт на електросамокат торгової марки «CROSSER» моделі Е-9-10 INCH, білого кольору. Даний арешт слід скасувати.

Окрім цього, з ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 755,12 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/8140-ТВ від 10.08.2022.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.03.2023, більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування призначеного покарання відбуту частину покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.03.2023 з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.08.2022 року на електросамокат торгової марки «CROSSER» моделі Е-9-10 INCH, білого кольору після набрання вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:

-електросамокат торгової марки «CROSSER» моделі Е-9-10 INCH, білого кольору повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1