Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.04.2021 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002245 від 14.12.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України у межах строку досудового розслідування з можливістю внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002245, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

14 грудня 2021 року, органом досудового розслідування повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Єреван Республіки Вірменії, не працюючому, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві, раніше судимого: 02.04.2021 Нововоронцовським районним судом Херсонської обл. за ч. 1 ст. 162, ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2021 приблизно о 01.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3, біля торгівельного кіоску з цілодобовим режимом роботи, замовив через касове віконце у продавця ОСОБА_7 кавовий напій. ОСОБА_7 , приготувавши замовлений кавовий напій, передала його ОСОБА_5 , після чого взяла до рук власний мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, в момент коли ОСОБА_7 , яка знаходилась в приміщенні кіоску, за адресою АДРЕСА_2 , взяла до рук власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», рукою, через касове віконце шляхом вільного доступу проник у приміщення торгівельного кіоску та вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», вартістю 1672 грн.

Після цього, утримуючи викрадений телефон при собі, не реагуючи на крики продавця ОСОБА_7 , з вимогою зупинитись та повернути викрадене майно, ОСОБА_5 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1672 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.12.2021;

Протокол допиту потерпілого від 14.12.2021;

Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.12.2021;

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2021;

Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.12.2021;

Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.12.2021;

Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 14.12.2021;

Протокол огляду місця події від 14.12.2021;

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.12.2021.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого, та санкція передбачає покарання від 4 до 8 років позбавлення волі.

Відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на це вказує те, що, кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовано, та усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі, підозрюваний вживатиме заходів до уникнення кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду чи взагалі залишення меж м. Києва. Крім того, на це вказує те, що підозрюваний свою провину не визнав та будь-які покази органу досудового розслідування надавати відмовляється.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 оголошено в розшук відділом поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області, що підтверджує актуальність вказаного ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На це вказує той факт, що ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення злочинів проти власності. 02.04.2021 ОСОБА_5 засуджено Нововоронцовським районним судом Херсонської обл. за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. З ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, однак під час іспитового строку вчинив новий злочин проти власності, що вказує на те, що останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Перешкоджати кримінальному проваджені іншим чином на це вказує те, що під час затримання, а також проведення першочергових слідчих дій ОСОБА_5 називався іншими даними, чим перешкоджав органу досудового розслідування встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Незаконно впливати на потерпілого на це вказує те, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілого, з метою зміни нею показів з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 відомо місце роботи. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, під час досудового розслідування не встановлено факту наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, в тому числі близьких родичів та/або утриманців. Також у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи, тобто законне джерело доходів, а також постійне місце мешкання в м. Києві.

Ураховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та іншим вищевказаним ризикам. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що з 01.07.2021 прожиткових мінімум для працездатних осіб становить 2379 грн.

Ураховуючи те, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, наявність ризиків відповідно до ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування вважає за необхідне при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 190 320 грн., яка зможе повного мірою гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Захисник вважає що ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002245, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

14 грудня 2021 року, органом досудового розслідування повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Єреван Республіки Вірменії, не працюючому, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві, раніше судимого: 02.04.2021 Нововоронцовським районним судом Херсонської обл. за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2021 приблизно о 01.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3, біля торгівельного кіоску з цілодобовим режимом роботи, замовив через касове віконце у продавця ОСОБА_7 кавовий напій. ОСОБА_7 , приготувавши замовлений кавовий напій, передала його ОСОБА_5 , після чого взяла до рук власний мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, в момент коли ОСОБА_7 , яка знаходилась в приміщенні кіоску, за адресою АДРЕСА_2 , взяла до рук власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», рукою, через касове віконце шляхом вільного доступу проник у приміщення торгівельного кіоску та вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», вартістю 1672 грн.

Після цього, утримуючи викрадений телефон при собі, не реагуючи на крики продавця ОСОБА_7 , з вимогою зупинитись та повернути викрадене майно, ОСОБА_5 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1672 грн.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчої дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного від органів досудового розслідування залишається актуальним, оскільки вивчення даних про особу підозрюваного встановлено, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання, а тому, під важкістю відповідальності, підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини та наслідки його вчинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Ураховуючи тяжкість злочину та його суспільну небезпечність, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає достатньою для визначення ОСОБА_5 заставу у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 56 750,00 грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят грн. 00 грн.). Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, внесене у кримінальному провадженні за № 0002245 від 14.12.2021року - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, відраховуючи з часу фактичного затримання 14.12.2021 р. о 03 год. 41 хв., тобто до 03 год. 41 хв. 12.02.2022 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в сумі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 56 750,00 грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят грн. 00 грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва для внесення застави: Реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - звільнити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-з`являтися до слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільського районного суду м. Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першим викликом на визначений посадовою особою час;

-не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільського районного суду м. Києва (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві, прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва або Подільський районний суд м. Києва про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

-заборонити спілкуватись зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів паспорт (паспорти) для виїзду за кордон).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Подільського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 03 год. 41 хв. 12.02.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 21.12.2021 р. о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1