Справа № 489/5157/21
Провадження № 1-кс/489/1042/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

26 липня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000057 від 23.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з наявністю передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти обґрунтованості підозри та існування ризиків та вважали клопотання необґрунтованим та складеним з порушенням вимог КПК України, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 26.03.2021, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи на посаді голови Вітовської райдержадміністрації Миколаївської області, після видання Президентом України Розпорядження від 26.03.2021 №248/2021-рп «Про звільнення ОСОБА_5 з посади голови Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області» у зв`язку з реорганізацією райдержадміністрації, підписав та видав розпорядження № 15-к «Про припинення повноважень голови районної державної адміністрації», в якому безпідставно послався на підставу звільнення - п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та у п. 2 вказаного розпорядження передбачено виплата вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку. На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_5 була нарахована та виплачена вихідна допомогам в сумі 118856,79 грн, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України.

18.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, наявність обґрунтованості якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями розпоряджень, повідомлення про реорганізацію Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області; розрахунково-платіжних відомостей; протоколу допиту представника потерпілого, висновками експертів, а також особистими показаннями ОСОБА_5 , наданими при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, відповідно до яких останній підтвердив факт видання розпорядження про виплату вихідної допомоги, але вважає його правомірним. При цьому слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбаченого статтею 177 КПК України ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином та передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, за вчинення якого неможливе звільнення від відбування покарання з випробуванням, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання, що йому загрожує, а також не має стійких соціальних зв`язків.

При цьому слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння пройшло більше двох років та протягом вказаного часу підозрюваний мав можливість вчиняти будь-який вплив на потерпілого та свідків з метою зміни ним показань, однак стороною обвинувачення не додано будь-яких доказів про вчинення підозрюваним вказаних дій, що, у свою чергу, спростовує припущення сторони обвинувачення про існування вказаного ризику.

Крім наявності зазначених у статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя оцінює в сукупності визначені ст. 178 цього Кодексу обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; наявність у нього постійного місця проживання та стабільного джерела доходу.

При цьому не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання твердження захисника про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу складене з порушенням вимог ст. 184 КПК України щодо його змісту, оскільки не містить посилання на матеріали, що підтверджують обставини вчинення ним кримінального правопорушення та наявність ризиків, у зв`язку з тим, що, по-перше, норми КПК України не містять положень про те, що у випадку недотримання стороною обвинувачення вимог кримінального процесуального законодавства щодо змісту клопотання про застосування запобіжного заходу настають наслідки у виді прийняття рішення про відмову в його задоволенні. По-друге, під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя керується положеннями ст. 194 КПК України, відповідно до яких єдиною підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу є недоведення прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (наявність обґрунтованої підозри, передбачених ст. 177 КПК ризиків та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів).

Натомість слідчим суддею було встановлено наявність обґрунтованої підозри, ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та запобіжний захід, який просить застосувати прокурор, є найм`якішим із передбачених КПК України .

Також не може бути підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу посилання сторони захисту на те, що підозрюваний на даний час є військовослужбовцем та для виконання поставлених завдань повинен знаходитися за межами міста Миколаєва, оскільки, по-перше, слідчому судді не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 як військовослужбовець проходить службу за межами настеленого пункту місця проживання та знаходження органу досудового розслідування. Навпаки з наданих стороною захисту копій довідки від 20.07.2023 №1648 та відпускного квитка від 17.07.2023 № 2330 вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться у місті Миколаєві, та перебуваючи у наданій йому відпустці, знаходиться в с. Михайло-Ларине Миколаївської області.

По-друге, у випадку виникнення необхідності у ОСОБА_5 залишити місце проживання у місті Миколаєві для виконання завдань, пов`язаних із проходженням військової служби та захистом держави від збройної агресії російської федерації, останній має право в порядку статті 201 КПК України звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді про скасування запобіжного заходу.

Крім того, положення КПК України не містять норм, які передбачають можливість зупинення досудового розслідування після повідомлення про підозру у зв`язку із проходженням підозрюваним військової служби, що надавало б можливість підозрюваному не з`являтися до органу досудового розслідування та суду саме під час досудового розслідування, що також підтверджує висновки слідчого судді про наявність підстав для застосування запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження.

Натомість положення ст. 335 КПК України передбачають у випадку призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, можливість зупинення саме судового провадження, тобто після направлення обвинувального акту до суду.

У зв`язку з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є підставою для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 176-178, 193-194,196-197,202,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000057 від 23.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього в межах строку досудового розслідування до 18.09.2023, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання документи, що дають право виїзду за кордон.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Строк дії обов`язків - до 18.09.2023 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1