Справа №485/276/22
Провадження № 1-кс/485/239/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Снігурівського районного суду від 20.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000058 від 18 лютого 2022 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень проти власності та проти безпеки руху та експлуатації транспорту, вчинених ним у період іспитового строку, призначеного вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2021 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, в ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору вказаного домоволодіння. ОСОБА_7 ногою вдарив по вхідних дверях будинку, які на той час були зачинені зсередини на металевий засув, в результаті чого двері відчинились, і ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_8 та його батько ОСОБА_9 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , стали вимагати у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передати їм заощаджені грошові кошти. Побоюючись можливого застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 віддав з гаманця грошові кошти в сумі 700 грн. Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 наказали потерпілим не виходити із спальної кімнати, а самі повернулись до зали, де спільно почали шукати грошові кошти. Після тривалих пошуків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в приміщенні зали в шафі виявили грошові кошти в сумі 50 000 грн., які відкрито повторно викрали.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядились ними на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 50 700 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому заволодінні грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, в ніч з 08 на 09 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору, після чого через незамкнені вхідні двері проникли до приміщення вищевказаного будинку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 з шафи, яка розташована у великій кімнаті (залі), таємно повторно викрали грошові кошти в сумі 7 000 грн., належні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Викрадені грошові кошти ОСОБА_7 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядились ними на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 7 000 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному заволодінні грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_3 ,

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору, після чого з будинку викликали ОСОБА_8 та висловили вимогу передати їм наявне у потерпілого пальне (бензин).

ОСОБА_8 , побоюючись ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які попередньо в нічний час відкрито викрали у нього грошові кошти, та мали кількісну та фізичну перевагу, з приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння, видав металеву каністру сріблястого кольору об`ємом 10 літрів, наповнену бензином марки А-92, яку ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 відкрито повторно викрали.

Викрадене майно ОСОБА_7 та ОСОБА_4 привласнили та розпорядились на власний розсуд, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 800 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_8 , кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_3 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору вказаного домоволодіння. Через незамкнені зсередини вхідні двері будинку ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_8 та його батько ОСОБА_9 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 стали вимагати у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передати їм заощаджені грошові кошти. У відповідь на повідомлення потерпілих про відсутність грошових коштів, ОСОБА_7 , з метою примусити потерпілих виконати його вимогу, кулаками та ногами наніс численні удари в область обличчя та тулуба потерпілих, спричинивши їм садна та синці на обличчі та руках, які є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому ОСОБА_7 у приміщенні будинку взяв кухонний ніж, та приставляючи його почергово до шиї обох потерпілих, став погрожувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, у тому числі їх вбивством. Дані погрози потерпілі сприймали, як реальні.

У зв`язку із недосягненням мети заволодіння коштами, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , не бажаючи відмовлятись від реалізації свого протиправного умислу, вирішили заволодіти іншим майном потерпілих автомобілем ВАЗ 21061, який належить ОСОБА_8 .

Невідкладно реалізуючи вказаний протиправний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , продовжуючи висловлювати погрози застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та погрози знищення майна (підпал автомобіля), стали вимагати у ОСОБА_8 передати їм ключі від належного останньому автомобіля марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Побоюючись реалізації погроз ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на вимогу останніх ОСОБА_8 вимушено віддав нападникам ключі від вказаного автомобіля та відчинив ворота приміщення гаражу, розташованого на території його домоволодіння. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почергово сіли за кермо належного ОСОБА_8 автомобіля та виїхали із двору, і таким чином повторно незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належним на праві власності ОСОБА_8 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у нападі на сім`ю ОСОБА_10 з метою заволодіння їх майном, кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Одночасно, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_8 , кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

19 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 289 ч.2 КК України.

21 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.3, 185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.2, 187 ч.3 КК України.

07 серпня 2023 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наявність вказаних у клопотанні ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи працездатним, не працює, джерел доходу не має, за місцем реєстрації характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та батьки вплинути на його поведінку не можуть. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі злочини та вчинив ряд злочинів у період випробувального строку, усвідомлює наслідки вчинення ним даних кримінальних правопорушень, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та продовження злочинної діяльності, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України. З урахуванням ряду вчинених кримінальних правопорушень, а також та обставина, що на даний час ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації, свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Потерпілі та свідки у даному провадженні є знайомими та односельчанами підозрюваного, тому він може незаконно на них впливати з метою зміни в суді показань, наданих під час досудового розслідування. Зазначене свідчить про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, стверджувала про наявність зазначених у клопотанні ризиків та недостатність застосування інших запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність намірів переховуватися від органів слідства та суду, оскільки після вчинення кримінального правопорушення за спливом значного часу, він на виклики слідчого та суду з`являвся, створив власну сім`ю з жінкою, яка вагітна та чекає на дитину, батьком якої він є. Крім того, він підробляє тимчасовими заробітками та має дохід.

Захисник вважав недоведеними ризики, зазначені у клопотанні слідчим, тому просив у його задоволенні відмовити.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.3, 185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.2, 187 ч.3 КК, на момент її повідомлення.

Підставами для підозри є заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та протоколи їх допитів від 18 лютого 2022 року, які вказують на ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , як на осіб які вчинили відносно них кримінальні правопорушення; протокол огляду місця події від 18 лютого 2022 року території домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , що місцем проживання потерпілих; висновки судово-медичної експертиз №24 та №23 від 18 лютого 2022 року про наявність в обох потерпілих тілесних ушкоджень, виникнення яких не виключається за обставин зазначених потерпілими; протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколами огляду добровільно виданих ОСОБА_13 та ОСОБА_16 речей; протоколом обшуку від 19 лютого 2022 року автомобіля ЗАЗ 110206, який перебував у користуванні ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 18 лютого 2022 року, протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які надавали зізнавальні показання з приводу пред`явленої їм підозри.

В ході розгляду даного клопотання з приводу підозри ОСОБА_4 надав пояснення про те, вину у вчиненому визнає, наслідки скоєного усвідомлює.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 12 років.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він має вік 18 років, непрацевлаштований, не навчається, постійного джерела доходів немає, не одружений, проживає із співмешканкою у м.Київ без реєстрації, утриманців немає, виховувався у неповній сім`ї матір`ю, має задовільний стан здоров`я, злочини вчинив у період іспитового строку.

Зважаючи на характер та тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі засудження, та даних про його особу, наявним є ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які є його односельцями, яких він знає особисто, з метою зміни ними наданих слідству свідчень у суді.

Крім того, підозрювний злочини вчинив повторно й у період іспитового строку, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені вище докази є достатніми для висновку про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

Враховуючи наявність вище викладених ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.3, 185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.2, 187 ч.3 КК КК України, суд приходить до висновку, щодо до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування.

Доводи захисника про недоведеність існування ризиків спростовуються матеріалами клопотання. Сам лише факт того, що підозрюваний створив сім`ю та з`явився на виклики слідчого та суду, не усуває зазначених ризиків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозрюваний ОСОБА_4 протягом короткого проміжку часу вчинив ряд тяжких злочинів у період іспитового строку, тобто довіри держави не виправдав, а обставини їх вчинення свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну поведінку. Вказане у сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному, свідчить про те, що він може переховуватися від слідтва та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-179,182,183,184,186-187,193-194,196,205,395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 вересня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню Снігурівським ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Строк дії ухвали - до 13.09.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а підозрюваним - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1