Справа № 524/4863/23
Провадження № 1-кс/524/1621/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судового засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001756 від 16.07.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за № 0001756 від 16.07.2023 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 16.07.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за фактом незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 15.07.2023 близько 19 години за адресою: м. Кременчук, вул. Українська, біля набережної Дніпра, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час поверхневої перевірки виявлено та вилучено 6 згортків з ймовірно психотропною речовиною кристалічного походження, яку останній зберігав для власного споживання. В подальшому в ході проведення першочергових слідчих дій встановлено ОСОБА_6 , яка перебувала разом з ОСОБА_5 .

Протоколом огляду місця події ділянки місцевості на пляжі біля річки Дніпро неподалік вул. Українська, буд. 10/2 у ОСОБА_5 виявлено та вилучено 6 згортків в ізоляційній стрічці (2 згортки червоного кольору та 4 згортки білого кольору), в яких полімерні пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335710; три пристрої для куріння та два ковпака, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335704; мобільний телефон HUAWEI Y625-U32 imei: 0 з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон Nokia imei: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , які поміщені до полімерного пакету.

Вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001756 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на 6 згортків в ізоляційній стрічці (2 згортки червоного кольору та 4 згортки білого кольору), в яких полімерні пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335710; три пристрої для куріння та два ковпака, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335704; мобільний телефон HUAWEI Y625-U32 imei: 0 з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон Nokia imei: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , які поміщені до полімерного пакету, обґрунтовуючи тим, що вказане майно зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для встановлення належності до заборонених предметів, вилучених законом з обігу, необхідно призначити відповідні експерті дослідження.

Слідчий та власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчим надана заява про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Протоколом огляду місця події ділянки місцевості на пляжі біля річки Дніпро неподалік вул.Українська, буд. 10/2 у ОСОБА_5 виявлено та вилучено 6 згортків в ізоляційній стрічці (2 згортки червоного кольору та 4 згортки білого кольору), в яких полімерні пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335710; три пристрої для куріння та два ковпака, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335704; мобільний телефон HUAWEI Y625-U32 imei: 0 з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон Nokia imei: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , які поміщені до полімерного пакету.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучені предмети є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України, а отже питання про накладення арешту на це майно повинно бути вирішено.

У розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК України законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вирішуючи питання про накладення арешту на 6 згортків в ізоляційній стрічці (2 згортки червоного кольору та 4 згортки білого кольору), в яких полімерні пакети з кристалічною речовиною білого кольору, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335710, слідчий суддя враховує приписи ч. 7 ст. 237 КПК України, відповідно до яких обіг психотропних, наркотичних речовин, сильнодіючих отруйних лікарських засобів (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря), регулюється постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року з додатком № 1, згідно з якою до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, відносяться, у тому числі, психотропні речовини.

Тобто, психотропні речовини віднесені до предметів, що вилучені законом з обігу.

Враховуючи, що дані вилучена речовина у згортках містить ознаки психотропної речовини, підстав для накладення арешту на предмети, які вилучені законом з обігу, які не є тимчасово вилученим майном, слідчий суддя не вбачає.

Оскільки, вищевказані речовини є предметами, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вони підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Слідчим зазначено, що вилучене майно, а саме: три пристрої для куріння та два ковпака, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335704; мобільний телефон HUAWEI Y625-U32 imei: 0 з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон Nokia imei: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , які поміщені до полімерного пакету, містить ознаки кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, при цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідством зібрані достатні докази про вчинення злочину, які доведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речового доказу, необхідно накласти арешт на дане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001756 від 16.07.2023 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено при проведенні огляду місця події від 16.07.2023 року ділянки місцевості на пляжі біля річки Дніпро неподалік вул. Українська, буд. 10/2, а саме на: три пристрої для куріння та два ковпака, які поміщено до полімерного пакету сейф-пакету №РSР1335704; мобільний телефон HUAWEI Y625-U32 imei: 0 з сім-картою НОМЕР_1 та мобільний телефон Nokia imei: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , які поміщені до полімерного пакету, власником яких є ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.

Вищевказані речі залишити на зберігання в кімнаті збереження речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1