Провадження №1-кп/523/1456/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25.07.2023 року м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в м.Одеса кримінальне провадження №0000215 від 14.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

11.06.2023 року приблизно о 21-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №38 по вул.Академіка Заболотного в м.Одеса, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , умисно наніс йому не менше семи ударів предметом, візуально схожим на биту для гри у крикет в область голови, грудної клітки, живота, правої руки та правого стегна останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців голови, грудної клітки в ділянці правого ліктьового суглоба та правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт разом із заявою ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Крім того, до обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якою останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без виклику його у судове засідання.

Дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов переконання, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами.

У суду немає сумніву у тому, що обвинуваченому в присутності його захисника та потерпілому роз`яснено і вони повністю розуміють свої права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним провадженням щодо кримінальних проступків. При цьому, суд переконався, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у повному обсязі і погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, не заперечує їх, сторони надали свою згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, без виклику у судове засідання.

При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії кримінального проступку, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень, є покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 381, 382 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1