ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 рокуСправа № 951/329/23
Провадження №1-кп/951/39/2023

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козова Тернопільської області матеріали кримінального провадження №0000072, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присівці, Зборівського району, Тернопільської області, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, у якого на утриманні одна неповнолітня дитина ОСОБА_7 , 2005 року народження, офіційно не працевлаштованого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Верховною радою України 24 лютого 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 07 лютого 2023 року №8419, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Також установлено, що 28 лютого 2023 року, близько 09 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення дров`яної деревини, а саме вітровальних дерев із території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Ішківський», що неподалік с. Ішків Купчинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення дров`яної деревини вітровальних дерев, 28 лютого 2023 року, близько 09 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зайшов у 44 квартал 6 виділ Козівського лісництва філії «Бережанське лісомисливського господарства» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», що на території загальнозоологічного заказника місцевого значення «Ішківський», який розміщений поруч с. Ішків Купчинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області, де здійснив розпил чотирьох вітровальних дерев на частини, здійснивши їх підготовку для подальшого транспортування.

Надалі ОСОБА_4 для перевезення дров`яної деревини, близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи у 44 кварталі 6 виділу Козівського лісництва філії «Бережанське ЛМГ» ДП «Ліси України», усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, в умовах воєнного стану, розпочав завантаження підготовленої дров`яної деревини на заздалегідь підготовлену підводу, загальною кількістю 2,646 кубометра паливних дров І групи породи ясен та берест, вартістю 2326 гривень 71 копійка, належних філії «Бережанське ЛМГ» ДП «Ліси України»,для того, щоб потім розпорядитися ними на власний розсуд.

У ході цього, незаконні дії ОСОБА_4 були виявлені працівниками ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, у зв`язку з чим останній не зміг завершити завантаження та здійснити вивезення деревини за межі заказника, щоб розпорядитися нею на власний розсуд, з причин, що не залежали від його волі, при цьому не вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 01 березня 2023 рокуоголошено угоду про визнання винуватості, укладену 27 квітня 2023 року в смт Козова Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме 5 (п`ять) років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, застосуванням ст. 76 КК України та покладенням на нього обов`язків визначених судом.

За змістом угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , у підготовчому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди. Підтвердив, що обвинуваченим кримінальним правопорушенням не заподіяношкоду, крім того повідомив суду, що жодних претензій матеріального та іншого характеру до обвинуваченого не має та мати не буде.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, представника потерпілого, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 27.04.2023 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України.

Суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, що виразився незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченого, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27.04.2023року в смт Козова Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком суд також враховує, що ОСОБА_4 , згідно характеризуючи даних, наданих Купчинецькою селищною радою, за місцем проживання характеризується позитивно, зауважень та скарг зі сторони жителів не надходило, згідно довідкиКНП "Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради" на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно обвинувального акту, наявні судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи, вартість якої складає 943,90 гривні, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах кримінального провадження №0000072.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 02.03.2023 на 4 взірці тирси та 50 частин стовбури дерев різних порід (ясен, берест), вилучених під час огляду місця події, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного ОСОБА_4 , запобіжного заходу, судом не встановлено, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому слід залишити до набрання вироком законної сили, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2023 року, укладену між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000072 від 01 березня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 02.03.2023 на 4 (чотири) взірці тирси та 50 (п`ятдесят) частин стовбури дерев різних порід (ясен, берест), вилучених під час огляду місця події, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, а саме:

- 4 (чотири) взірці тирси, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1(м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - знищити;

- 50(п`ятдесят) частин стовбури дерев різних порід (ясен, берест) конфіскувати та звернути на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, але не більше двох місяців з дня ухвалення вказаного вироку, тобто до 02 липня 2023 року.

Контроль за виконанням умов запобіжного заходу покласти на відділ поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи вартість у розмірі 943,90 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ірина БРАТКІВ