Справа № 134/1242/23
Провадження № 1-кс/134/329/2023
УХВАЛА

іменем України

17 липня 2023 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000239 від 13.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася з клопотанням про арешт майна.

Вказала, що 13.07.2023 року до відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло звернення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого державного інспектора з ОНПС Вінницької області про те, що ним було виявлено вирубку деревини за межами населеного пункту с. Тернівка, Тульчинського району, Вінницької області, а саме в межах полезахисної лісової посадки.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 13.07.2023 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час огляду місця події, а саме полезахисної лісової посадки, що знаходиться за межами населеного пункту с. тернівка, Тульчинського району, Вінницької області 13.07.2023 було виявлено та вилучено спеціалізований вантажний сідловий тягач марки MAN моделі TGA 18.440 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ моделі S3 з д.н.з. НОМЕР_2 всередині якого розміщується насип деревини об`ємом близько 15 м?, а також три бензопили марки STIHL моделі MS-260 та одну бензопилу марки STIHL моделі MS-180.

13.07.2023 виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000239 від 13.07.2023 року.

Необхідність арешту на вище вказаного майна, обґрунтована тим, що відповідно до ст. 98 КПК України, вказані вище предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, та вони можуть бути реалізовані, знищені, або в інший спосіб знищено ідентифікаційні ознаки, кожного предмета, а тому є необхідність забезпечити цілісність вказаного майна та недопущення інших незаконних дій стосовно них, вжити заходів щодо забезпечення їхньої схоронності через арешт та подальше повернення вказаного майна потерпілому та збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки слідчим та прокурором не надано доказів про порушення законодавства і вчинення злочину, в клопотанні не вказане конкретне місце вчинення кримінального правопорушення, а також доказів причетності до його вчинення власників транспортного засобу та бензопилок.

Вислухавши прокурора, представника власника майна, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

З матеріалів провадження слідує, що СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Звертаючись в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки MAN моделі TGA 18.440 білого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ моделі S3 з д.н.з. НОМЕР_2 всередині якого розміщується насип деревини об`ємом близько 15 м?, а також три бензопили марки STIHL моделі MS-260 та одну бензопилу марки STIHL моделі MS-180, слідча послалася на необхідності збереження речових доказів.

Дослідивши документи, надані представником власників майна, суд встановив наступне.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_5 є фізичною особою - підприємцем.

12.07.2023 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОЕМ» в особі директора ОСОБА_9 укладено договір № 01-06/2023 про надання транспортно-експедиційних послуг.

Дозволом № 261.22.53 від 21.10.2022 року виданим Управлінням держпраці у Полтавській області дозволяється товариству з обмеженою з обмеженою відповідальністю «РОЕМ» виконання робіт підвищеної небезпеки на об`єктах замовників, згідно укладених договорів, а саме лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу, у тому числі лісогосподарські, лісозаготівельні та лісотранспортні роботи на забруднених радіонуклідами територіях; роботи в охоронних зонах діючих магістральних трубопроводів та ліній електропередачі.

В письмових поясненнях, зафіксованих в протоколі допиту свідка від 14.07.2023 року ОСОБА_9 вказав, що він як директор ТОВ «РОЕМ» уклав договір з ПРАТ ПК «Поділля» про надання послуг по обрізанні гілок і дикорослої корості земель сільськогосподарського призначення. 13.07.2023 йому повідомили, що інспектором ОНПС у Вінницькій області виявлено незаконну порубку дерев в межах полезахисної споруди. Прибувши на місце події повідомив, що його люди діють в законному порядку відповідно до договору з ПРАТ ПК «Поділля».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 слідчий суддя накладає арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно приписів ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна (а.с.1-4) вбачається, що необхідність такого арешту була обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду майно, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 170 КПК України.

Перевіркою клопотання та доданих до нього слідчим матеріалів, а також матеріалів, які були предметом розгляду в суді, судом встановлено, що слідчим не були дотримані вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону при його направлені на розгляд суду.

У той же час наведені докази, що були предметом перевірки слідчим суддею , свідчать про недоведеність стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.246 КК України за обставин, що наведені у клопотанні слідчого про арешт майна.

В клопотанні жодним чином не доведено, що вищевказане майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації або для забезпечення цивільного позову.

Слідчим не доведено факт вчинення кримінального правопорушення, не встановлено статус земельної ділянки, де здійснювалась порубка, не доведена порубка вищевказаними бензопилами.

Пояснення та надані документи представників власника майна суд вважає необхідними, а доводи слідчого не переконливими.

Однак, з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, вважаю, що клопотання слідчої слід задовольнити частково, а саме накласти арешт на насип деревини, оскільки в випадку доведеності скоєння незаконної вирубки, деревину необхідно буде повернути законному власнику, в задоволенні решти частини клопотання слід відмовити у зв`язку з відсутністю жодного обґрунтування слідчого щодо необхідності арешту транспортного засобу та бензопил.

Керуючись ст., ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт з застосуванням заборони, володіння, користування розпорядження на насип деревини об`ємом близько 15 м?, який помістити до ТОВ «Крижопільський елеватор», що розташований по вул. Олександра Савченка, 6 в смт. Крижопіль, Тульчинського району, Вінницької області.

В задоволенні решти частини клопотання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя