Справа № 632/492/23
провадження № 1-в/632/78/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 05 квітня 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, без конфіскації майна, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року), у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 квітня по 05 травня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№117)», про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2023 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№ 117)» (далі - ДУ «Первомайська ВК (№117)»), згідно із якою він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 зазначив, що він будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі за кримінальні правопорушення, вчинені ним у віці до вісімнадцяти років відбув більше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому судом за умисні особливо тяжкі злочини, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Був заохочений дванадцять разів, стягнень не має.

За таких обставин засуджений ОСОБА_4 вважає, що згідно із п. 3 ч. 3 ст. 107 КК України є всі законні підстави для його умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 свою заяву підтримав з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

Захисник підтримавши позицію засудженого ОСОБА_4 , вважає, що заява останнього підлягає задоволенню.

Представник ДУ «Первомайська ВК (№117)» проти задоволення заяви засудженого заперечував, оскільки згідно із даними щодо особи засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування покарання його поведінка була не стабільна, засуджений не досяг належного ступеня виправлення, хоча є певні позитивні досягнення у поведінці.

Разом із цим представник виправної колонії зазначив, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК (№117)» лише з 16 грудня 2021 року, до дисциплінарної відповідальності не притягався, за цей час був заохочений два рази, взагалі має дванадцять заохочень, 08 липня 2022 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації, як засуджений, який стає на шлях виправлення. На даний час засуджений в установі працевлаштований, однак не тривалий час, до цього працевлаштованим не був. Вважає, що сукупність даних щодо особи ОСОБА_4 , з урахуванням того, що останній був засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, вказують на те, що він на теперішній час не довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, на думку представника ДУ «Первомайська ВК (№117)», заява засудженого ОСОБА_4 є передчасною.

Прокурор зазначив, що засуджений ОСОБА_4 дійсно відбув більше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, характеризується позитивно, на даний час працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, й за формальними ознаками відповідно до ст. 107 КК України має прав на умовно - дострокове звільнення, однак заперечив проти задоволення заяви засудженого, посилаючись на той факт, що останній вчинив особливо тяжкі злочини, у тому числі умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб. Характеристики та сукупність даних щодо особи засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування покарання, вказують на те, що його поведінка була не стабільна, засуджений не досяг належного ступеня виправлення, хоча є певні позитивні досягнення у поведінці. Відсутність у засудженого ОСОБА_4 стягнень, вказує на утримання останнім від порушень Правил внутрішнього розпорядку, що є прямим обов`язком засудженого, що передбачений ст. 107 КВК України, та не є підтвердженням того, що він повністю став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка, ставлення до праці та успішне навчання, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України і Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, за що засуджений має два заохочення, є також для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, та не доводять те, що він досяг необхідного ступеня виправлення.

На думку прокурора, кінцева мета покарання не досягнута, а звернення до суду із заявою про застосування пільги за ст. 107 КК України є передчасним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого та документи надані кримінально - виконавчою установою, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з таких підстав.

Так, ст. 107 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття, зокрема: не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків та успішне навчання. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Разом з цим, висновки про те, чи довів засуджений своє виправлення можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Із вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений за ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, без конфіскації майна, а саме за вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно із наведеним вироком заволодівши чужим майном - мобільним телефоном, вартістю 269 гривень 40 коп. ОСОБА_4 та інший співучасник злочину, переконавшись, що потерпіла перебуває у безпорадному стані внаслідок нанесених їй ударів дерев`яною палицею по голові, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою, взяли ОСОБА_7 за нижні кінцівки та спільно кинули її у річку. Після чого ОСОБА_4 разом із іншим співучасником почергово дерев`яною палицею нанесли ОСОБА_7 не менше чотирьох ударів по різних частинах тіла.

Від отриманих травм остання померла на місці.

Переконавшись у настанні смерті ОСОБА_7 зазначені особи з місця вчинення злочину зникли.

Початок строку покарання рахується з 05 квітня 2016 року, кінець строку - 05 березня 2025 року.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_4 перебуває з 06 квітня 2016 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року), у строк покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 05 квітня по 05 травня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З матеріалів особової справи та документів наданих суду, зокрема характеристик на засудженого ОСОБА_4 та довідок щодо останнього, вбачається наступне.

За час перебування у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_4 характеризується посередньо. Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав. Адміністрацією установи не заохочувався.

В період з 06 червня 2016 року по 13 червня 2019 року відбував покарання в Державній установі «Прилуцька виховна колонія». За час відбування покарання характеризується позитивно. Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів, у тому числі за сумлінну поведінку, ставлення до праці та навчання, активну участь у роботі самодіяльних організацій та виховних заходах за 2016 рік в цілому, у культурно - масових та виховних заходах.

Навчався у Прилуцькій загальноосвітній школі та здобув повну загальну середню освіту в 2019 році.

У період з 13 червня 2019 року по 05 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання у Державній установі «Ковельська виховна колонія». За час відбування покарання у зазначеній установі характеризується позитивно. Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів, у тому числі за сумлінну поведінку за підсумками 3-го кварталу 2019 року, за сумлінну поведінку, ставлення до праці за підсумками 4-го кварталу 2019 року, за сумлінну поведінку та старанне відношення до роботи у їдальні для засуджених, а також за сумлінну поведінку та заочну участь в спартакіаді серед засуджених.

Разом із цим у грудні 2017 року і лютому 2020 року були залишені без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про його помилування - через те, що він вчинив особливо тяжкі злочини, відбув незначну частину призначеного судом строку покарання, а також з урахуванням того, що адміністрація установи виконання покарань висловилася про передчасність його помилування (щодо останнього клопотання).

У період з 05 жовтня 2020 року по 16 грудня 2021 року ОСОБА_4 відбував покарання у Державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)». За час відбування покарання у цій кримінально - виконавчій установі характеризується посередньо. Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав. Адміністрацією установи не заохочувався.

Згідно із характеристикою, що затверджена начальником Державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» 01 березня 2021 року, засуджений ОСОБА_4 залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово- побутових умов засуджених. До суспільно корисної праці ставиться не зі всією відповідальністю, потребує додаткової перевірки результату діяльності. На заходи виховного впливу реагує, але потребує додаткової уваги. По відношенню до себе самокритичний, але не завжди вимогливий. Засуджений не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через свою особисту неорганізованість. Відповідно до ст. ст. 123, 127 КВК України участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях не приймав.

Із відповідної постанови від 23 грудня 2021 року вбачається, що на засудженого ОСОБА_4 , за порушення режиму, яке полягає у тому, що у його особистих речах, під час перебування останнього 02 грудня 2021 року у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» було виявлено та вилучено заборонений предмет - мобільний телефон «Самсунг», накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження.

З 16 грудня 2021 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Первомайська ВК(№ 117)».

За час відбування покарання в дільниці ресоціалізації характеризується задовільно, виконував покладені на нього обов`язки засуджених та не допускав порушення встановлених заборон, стягнень не мав.

Згідно зі ст. 118 КВК України, залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До праці ставився задовільно.

За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці адміністрацією установи був заохочений один раз - оголошено подяку.

Постановою начальника ДУ «Первомайська ВК (№117)» від 08 липня 2022 року засуджений ОСОБА_4 був переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення.

За час відбування покарання в дільниці соціальної реабілітації характеризується задовільно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, стягнень не має.

З метою стимулювання правослухняної поведінки, заохочений адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці один раз - оголошено подяку.

На заходи виховного впливу реагує, але потребує додаткового контролю за його поведінкою з боку адміністрації установи.

В дільниці соціальної реабілітації залучається до робіт на контрагентських роботах, а також без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством згідно із ст. 118 КВК України. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно.

У відношенні з персоналом установи намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». До реалізації положень програми ставиться задовільно.

За характером спокійний, незлостивий, врівноважений, дисциплінований. Добре перемикається з одного виду діяльності на інший. Йому притаманні тверезість поглядів, розсудливість та продуманість своїх вчинків. Завжди тягнеться до колективу. Має підвищене почуття відповідальності, самокритичності.

Висновок характеристики, що затверджена начальником ДУ «Первомайська ВК(№117)» 28 квітня 2023 року: засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в місцях позбавлення волі не довів свого виправлення. На підставі ст. 107 КК України до нього не доцільно застосовувати умовно - дострокове звільнення.

Разом із цим рішенням комісії ДУ «Первомайська ВК (№117)» від 23 березня 2023 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст. 82 та ст. 107 КК України, тобто у тому числі щодо його умовно - дострокового звільнення, як особі, яка не стала на шлях виправлення, що підтверджується витягом із протоколу № 9.

Крім того, із зазначеної характеристики вбачається, що з урахуванням положень ст. 154 КВК України, на підставі рапорту начальника дільниці соціальної реабілітації - начальника відділення СПС, комісією установи 05 квітня 2023 року було прийнято рішення про передчасне застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній не довів свого виправлення.

Відповідно із довідки про працевлаштування, яка міститься в особовій справі засуджений ОСОБА_4 - відділення № 1 бригада № 12. Під час відбування покарання в установі (дільниці ресоціалізації) на оплачувані роботи не виводився. Згоди (особистої заяви) на його залучення до оплачуваних робіт не надавав.

Згідно із довідкою про працевлаштування засуджений ОСОБА_4 працював лише під час відбування покарання у дільниці соціальної реабілітації в період з листопада 2022 року по квітень 2023 року - залучався до оплачуваних робіт на контрагентському об`єкті.

До цього - з 15 липня 2022 року був працевлаштований на підсобному господарстві, що підтверджується висновком про можливість залучення засудженого на роботах за межами виправної колонії, дільниці соціальної реабілітації.

Отже, зазначені документи свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 під час відбування покарання у ДУ «Первомайська ВК(№117)» у період часу з 16 грудня 2021 року по 15 липня 2022 року виконував лише ті роботи, виконання яких для засудженого є обов`язком відповідно до ст. 118 КВК України.

ОСОБА_4 на профілактичних обліках та оперативно - профілактичному обліку не перебуває, що підтверджується відповідними довідками.

Станом на 10 травня 2023 року засуджений відбув більш ніж дві третини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисні особливо тяжкі злочини, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 107 КК України.

Однак, виходячи з приписів ст. 107 КК України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання за весь період відбування покарання у виправній установі.

За змістом цієї норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після переконання в тому, що засуджений сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Суд акцентує увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженого на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

Дійсно у 2019 році ОСОБА_4 здобув повну загальну середню освіту.

Протягом відбування покарання у виховних колоніях має десять заохочень у виді подяк, які були застосовані до нього у період з 20 січня 2017 року по 18 серпня 2020 року.

Під час відбування покарання у Державній установі «Бердянська виправна колонія (№ 77)» ОСОБА_4 стягнень не мав, однак і не мав заохочень.

Наступні заохочення були застосовані до засудженого лише 29 червня та 21 грудня 2022 року, тобто майже через два роки.

При цьому з огляду на характер застосованих відносно ОСОБА_4 заохочень та їх періодичність, суд доходить висновку, що за досить тривалий термін відбування покарання у місцях позбавлення волі з 2016 року, заохочення фактично носять однотипний характер, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання.

У той же час застосування до засудженого заохочень може свідчити лише про позитивні тенденції у його поведінці, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім того, суд вважає, що досить посередня характеристика засудженого під час відбування покарання у Державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)» та накладене після цього стягнення за збереження недозволеного, а саме виявлення та вилучення у ОСОБА_4 мобільного телефону, яке хоча й погашене, вказує на його нестабільну поведінку.

Разом із цим слід зазначити, що засуджений в ДУ «Первомайська ВК (№117)» працевлаштований, однак не тривалий час.

Протягом відбування покарання працював не завжди, лише залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, що згідно із ст. 118 КВК України, є його обов`язком.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

Таким чином, сукупність досліджених документів містить дані, які вказують на те, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт відбуття визначеної законом частини покарання та наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

Отже, суд вважає, що в задоволенні заяви засудженого про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі слід відмовити, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого, тяжкість та обставин вчинених злочинів, наслідки, що настали, а також те, що невідбутий строк покарання засудженим становить 1 рік, 09 місяців і 23 дні, то таке звільнення від покарання буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчиненні злочини. Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст. 107 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1