Справа № 758/4832/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника власника майна ТОВ «Компанія «Май Україна» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ТОВ «Компанія «Май Україна» - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000234 від 27.06.2022, а саме грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у АТ АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві (МФО 380805), арештованих ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.10.2022.

Клопотання мотивоване тим, що в межах кримінального провадження №0000234 від 27.06.2022, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.10.2022 накладено арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «Компанія «Май Україна», які у безготівковій формі, знаходяться на банківських рахунках або на зберіганні у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві.

В обґрунтування клопотання вказує, що на момент накладення арешту на грошові кошти у кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «Компанія Май Україна», та не було заявлено цивільний позов. Крім того, стверджує, що, відповідно до витягу з ЄДРПОУ стосовно ТОВ «Компанія Май Україна», учасником цього товариства є ТОВ «КОАРІ ІНТЕРНЕШНЛ», а кінцевими бенефіціарними власниками є громадянин Вірменії ОСОБА_5 і громадянин Індії ОСОБА_6 , при цьому, матеріалами клопотання не доведено жодного взаємозв`язку між ТОВ «Компанія Май Україна» та громадянами рф ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначає, що прокурором при зверенні з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, в порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, не зазначено суму грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «Компанія Май Україна», що свідчить про порушення слідчим суддею п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при обмеженні права власності завданням кримінального провадження, а також наслідків арешту майна для співробітників ТОВ «Компанія Май Україна».

В судовому засіданні представник ТОВ «Компанія Май Україна» - адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказав, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, у зв`язку із чим застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є спів мірним, оскільки підстави для накладення арешту рахунки ТОВ «Компанія «Май Україна» на даний час не втратили актуальності.

Заслухавши доводи представника власника майна та заперечення прокурора, дослідивши матеріали клопотання та долучені на його обґрунтування докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.10.2022 накладено арешт на грошові кошти, які належать ТОВ «Компанія «Май Україна», які знаходяться у безготівковій формі на банківських рахунках АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у м. Києві (МФО 380805).

Надаючи оцінку доводам представника в частині необхідності обов`язкового зазначення прокурором суми коштів, яка знаходиться на рахунках, суд доходить висновку щодо їх безпідставності, оскільки статтею 171 КПК України таких вимог не регламентовано.

Крім того, проаналізувавши доводи представника щодо входження до складу компанії ТОВ «КОАРІ ІНТЕРНЕШНЛ», кінцевими бенефіціарними власниками якого є громадянин Вірменії ОСОБА_5 і громадянин Індії ОСОБА_6 , суд не встановив причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням у складі вказаної компанії ТОВ «КОАРІ ІНТЕРНЕШНЛ», та необхідністю зняття арешту з рахунків ТОВ «Компанія «Май Україна».

Арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження зазначених коштів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, слідчий суддя не вважає достатньо обґрунтованими доводи клопотання про те, що на даний час відпала потреба в подальшому арешті майна, оскільки не доведено у повній мірі підстав для його скасування та необґрунтованості накладеного арешту, а тому такий арешт відповідає цілям подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, щодо саме такий ступінь втручання у права та свободи особи у цьому кримінальному провадженні виправдовує потреби досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи те, вищезазначене майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, відсутні підстави для визнання накладеного арешту таким, в якому відпала потреба, а тому з урахуванням загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення ефективності досудового розслідування, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ТОВ «Компанія «Май Україна» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1