Справа № 522/957/23
Провадження № 1-кс/522/3631/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2023, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

12.01.2023 ОСОБА_4 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 призваний на військову службу в Збройні Сили України 28.11.1996 ІНФОРМАЦІЯ_2 та 11.01.1997 прийняв Військову Присягу, присягнувши ніколи не зрадити Українському народові, бути йому завжди вірним та відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватись Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю.

З цього часу і до 24.03.1998 ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України на посаді стрільця та водія у військовому званні солдат.

05.06.1998 був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України.

30.05.2022 солдата запасу ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією та 02.06.2022 відповідно до наказу №100 командира військової частини НОМЕР_2 останнього зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу.

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ССО Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно виконувати Військову присягу, а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити Українському народові; сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Однак солдат ОСОБА_4 став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану шляхом надання невстановленим представникам правоохоронних органів Російської Федерації та збройних сил Російської Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України за наступних обставин.

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами Російської Федерації та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну. В цей же день, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 206 Конституції України Президентом України підписано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», а також Президентом України підписано Указ № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні». 17.05.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Президентом України підписано Указ № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» на 90, з 25.05.2022.

Так, 07.06.2022 на підставі наказу № 105 (по стройовій частині) командира в/ч НОМЕР_2 та бойового наказу №727/7/106т командира в/ч НОМЕР_2 від 07.06.2022 група у складі штаб-сержанта ОСОБА_8 (командир стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_9 »), солдата ОСОБА_10 (стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_11 »), солдата ОСОБА_4 (кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_12 ») та солдата ОСОБА_13 (стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу, позивний « ОСОБА_14 ») з метою безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах ведення воєнних (бойових) дій з 08.06.2022 вибули в район виконання бойового завдання в тимчасово окупований військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично вказані військовослужбовці входили до складу ССО Збройних Сил України.

Вказана група крім іншого, займалась готуванням, підшукуванням та наповненням місць розташування схронів зі зброю та бойовими припасами. Крім того, до вказаної групи на добровільних засадах входив громадянин України ОСОБА_15 (позивний ОСОБА_16 ).

В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що в ніч з 26 на 27 червня 2022 року солдата ОСОБА_13 , солдата ОСОБА_4 та громадянина України ОСОБА_15 було взято у полон невстановленими військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації та поміщено до ізолятору тимчасового тримання №1 ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, буд. 3.

Після затримання солдата ОСОБА_4 в ніч з 26.06.2022 на 27.06.2022 і до 07.07.2022, невстановленими представниками збройних сил Російської Федерації було здійснено його вербування з метою нанесення шкоди Україні, тобто в зазначений період часу (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ССО Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 перейшов на бік ворога та почав активне сприяння невстановленим представникам Російської Федерації в наданні допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Солдатом ОСОБА_4 було передано невстановленим представникам збройних сил Російської Федерації та правоохоронних органів Російської Федерації інформацію стосовно завдань та особового складу вищевказаної групи, місць схронів зі зброю та бойовими припасами, які були виготовлені зазначеною групою, баз дислокації та місцезнаходження інших військовослужбовців, в тому числі і військовослужбовців ССО Збройних Сил України, а також місць знаходження конспіративних квартир військовослужбовців ССО Збройних Сил України.

Крім того, на виконання вказівок невстановлених представників правоохоронних органів Російської Федерації, солдат ОСОБА_4 постійно випитував у солдата ОСОБА_13 та інших полонених, які з ним знаходилися в одній камері інформацію щодо місць розташування військовослужбовців Збройних Сил України в Південному регіоні України. Крім того, ОСОБА_4 на виконання вказівок невстановлених представників правоохоронних органів Російської Федерації схиляв інших полонених (затриманих) переходити на бік ворога та починати активне сприяння невстановленим представниками Російської Федерації в наданні допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

В подальшому, 07.07.2022, за інформацією ОСОБА_4 , представниками збройних сил Російської Федерації за місцем проживання ум. Херсон було затримано громадянку України ОСОБА_17 , яка займалася діяльністю щодо сприяння військовослужбовцям Збройних Сил України у виконанні бойових завдань. Після затримання ОСОБА_17 представники збройних сил Російської Федерації та правоохоронних органів Російської Федерації запитували у неї інформацію щодо місцезнаходження тротилових шашок, які ОСОБА_4 їй особисто передавав.

Окрім цього, 17.08.2022 та 01.09.2022 відповідно, за інформацією ОСОБА_4 , представниками збройних сил Російської Федерації було затримано громадян України ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які також займалися діяльністю щодо сприяння військовослужбовцям Збройних Сил України у виконанні бойових завдань, а саме ОСОБА_20 перевозив тротилові шашки на човні до м. Херсона, які передав ОСОБА_4 для подальшої передачі ОСОБА_17 , а ОСОБА_19 проживала поряд із місцем знаходження схрону зі зброєю на конспіративній квартирі військовослужбовців ССО, про який обізнаним був ОСОБА_4 . В результаті обшуку вказаного приміщення представниками збройних сил Російської Федерації відшукані боєприпаси.

Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_3 інформація щодо місць дислокації та розташування сил і засобів, місць дислокації окремих підрозділів тощо, з метою їх ідентифікації та подальшого ураження й знищення, а саме житлове приміщення на тимчасово окупованій території, яке використовувалось ССО ЗСУ в якості конспіративного приміщення для забезпечення життєдіяльності та роботи розвідувально-диверсійної групи в умовах російської окупації та персональних даних членів групи ССО ЗСУ, які виконували бойові завдання на тимчасово окупованій території України відносяться до п 1.1.3, 4.1.1 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затверджену наказом Центрального управління СБ України 23.12.2020 №383.

Крім того, розташування сховищ зі зброєю та боєприпасами, які використовуються військовослужбовцями ССО ЗС України, відомості мають гриф обмеження доступу «Для службового користування» згідно п.15.7 переліку відомостей ЗСУ, що становить службову інформацію затверджену наказом Генерального штабу ЗС України від 22.11.2017 №408.

Розголошення ОСОБА_4 зазначеної інформації несе шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національна безпека України захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Також згідно п.19 Розділу ІІ Стратегії національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України №392/2020 від 14.09.2020 однією з основних загроз національній безпеці та національним інтересам України є те, що спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Згідно п. 5 Розділу І даної Стратегії забезпеченням національної безпеки є відстоювання незалежності і державного суверенітету, відновлення територіальної цілісності у межах між народно визнаного державного кордону України.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу, а саме отримати висновок амбулаторної судово-психологічної експертизи;допитати інших свідків вчинення кримінального правопорушення, зокрема тих, які виконують бойові завдання та про яких стало відомо під час одночасного допиту свідка ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_21 31.05.2023, а також тих, що перебувають за кордоном; провести додаткові поліграфічні дослідження; отримати характеризуючі документи щодо ОСОБА_21 та інших осіб тощо;з урахуванням одержаних слідством даних, вирішити питання про ступінь участі у злочинній діяльності підозрюваного та про можливість повідомлення йому про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри;виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Результати проведення зазначених слідчих та процесуальних дій мають суттєве значення для слідства, оскільки мають конкретизувати обставини злочину, отже остаточна кваліфікація дій підозрюваного, впливає на конкретність обвинувачення, а також для підтвердження або спростування первинних показань учасників кримінального провадження.

Для проведення та завершення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, органу досудового розслідування необхідно не менше одного місяця понад встановленого строку досудового розслідування, у зв`язку з чим, є підстави для продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто до 12.07.2023.

Обставини, що перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше, а саме особлива складність досудового розслідування у кримінальному провадженні та інші об`єктивні причини, які викликані великою кількістю об`єктів дослідження в рамках призначеної експертизи, проведення якої потребує тривалого часу, а також перебування деяких свідків за межами України, територіальна віддаленість місця знаходження свідків і місця вчинення кримінального правопорушення від місця дислокації органу досудового розслідування.

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою відносно ОСОБА_21 продовжено до 10.06.2023.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України, дозволяє обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час встановлено лише частину свідків, які дають конкретні покази відносно ОСОБА_4 , однак досудове розслідування відносно нього розпочато та проводиться збір доказової бази, у зв`язку з чим він має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки.

У ОСОБА_4 в м. Одесі відсутні міцні родинні зв`язки він не одружений та враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що у розмірі застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу чи внесення ним визначеного слідчим суддею розміру застави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Також, вказані обставини не дозволяють застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки.

Крім цього, у разі визнання ОСОБА_4 винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, що надає підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Також підозрюваний може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій були допитані свідки, які прямо вказують на провину ОСОБА_4 та підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних та будучи обізнаним може незаконно впливати на зазначених свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих свідчень в подальшому, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо у зв`язку з наявністю вищевказаних обставин, зазначених у ст.178 КПК України.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260,261, 437-442 КК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2023 р. громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.07.2023 р.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.06.2023