Справа № 755/4080/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за №0000615 від 14.02.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.11.2022 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

за участю адвоката ОСОБА_5

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин:

30.12.2022 року орієнтовно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 знайшов ключі від автомобіля VW Tiguan з д.н.з. НОМЕР_1 , які були загублені власницею _автомобіля громадянкою ОСОБА_6 , яка проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , цього самого дня, та залишив вказані ключі у себе, не маючи наміру встановити особу власника та повернути йому.

13.02.2023 року у денний час доби у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на оволодіння автомобілем VW Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від якого останній знайшов, з метою проїхатись. Маючим на меті знайти вказаний автомобіль, ОСОБА_3 , направився до двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тобто туди, де він знайшов вказані ключі. Перебуваючи в дворі вказаного вище житлового будинку, ОСОБА_3 виявив автомобіль VW Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який був припаркований навпроти 1 -го під`їзду, та який відчинився наявними у нього ключем від автомобіля.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 , сів у салон автомобіля VW Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , вартість якого складає 313 433,93 грн., та за допомогою ключа привів двигун у дію, тим самим незаконно встановив контроль над даним транспортним засобом.

У подальшому, ОСОБА_3 маючи реальну змогу розпорядитись викраденим автомобілем, поїхав проїхатись містом, та залишив автомобіль у нічний час поблизу ринку «Даринок», що у м. Києві. 14.02.2023, у ранковий час ОСОБА_3 повернувся до автомобіля VW Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , повторно привів у дію двигун та поїхав у власних справах до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 де залишив вказаний автомобіль. У подальшому, приблизно о 14:00 ОСОБА_3 повернувся до вказаного автомобіля та коли сів до салону, був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, вартість викраденого автомобіля не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікарів психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. Враховуючи обставини кримінального правопорушення та направленість дій обвинуваченого, підстави для застосування конфіскації майна відсутні. При цьому правових підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

З врахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 28.11.2022 року за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, та вчинив злочин після постановляння попереднього вироку, суд при призначенні покарання керується вимогами ст.71 КК України

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.289 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2022 року, та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14.02.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вирока в законну силу.

Речові докази:

-автомобіль VW Tiguan д.н.з. НОМЕР_1 , - залишити власнику ОСОБА_6 ,

-ключ чорного кольору з логотіпом «VW» - повернути власнику,

-мобільний телефон «Nokia» model 1208, зв`язку ключів від квартири- повернути власнику,

-3 сліди папілярного узорів, змиви, контрольний зразок стерильного зонду, зразок епітелію, шарф та ремінь - знищити.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 1132 грн 68 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1