Єдиний унікальний номер 205/5714/23
1-кс/205/666/23
Провадження № 1-кс/205/666/23
УХВАЛА

07 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000171 від 16.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2023 року до суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на те, що в провадженні СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за № 0000171 від 16.07.2022 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2022 року до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо незаконного заволодіння невстановленими особами транспортним засобом, який належить заявнику на праві власності - TOYOTA LANDCRUISER, номер кузову НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору, що знаходився на станції технічного обслуговування TOYOTA Центр Маріуполь «АЗОВ МОТОР» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Флотська, 204, завдавши матеріальної шкоди в розмірі 1 100 000 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номер НОМЕР_4 , VIN-COD: НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .

02.06.2023 року постановою слідчого вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номер НОМЕР_4 , VIN-COD: НОМЕР_1 , є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ст. 289 КК України, за фактом якого проводиться досудове розслідування, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою унеможливлення подальшого відчуження та перереєстрації даного автомобіля, його збереження, на даний час виникла необхідність у накладанні арешту на викрадене авто.

У своєму клопотанні слідчий просив накласти арешт на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номер НОМЕР_4 , VIN-COD: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення речового доказу та встановленням заборони користування, відчуження, розпорядження зазначеним автомобілем, що знаходиться у розшуку з можливістю його вилучення.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий письмово просив розглядати клопотання без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказаний автомобіль є безпосереднім предметом злочину, відповідає критеріям речового доказу у даному кримінальному провадженні, зазначеним в ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення на нього арешту.

Враховуючи, що вказані вище автомобіль є важливим речовим доказом та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав, передбачених КПК України, що вказівки в ухвалі про накладення арешту про можливість вилучення автомобіля.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170-172, 175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000795 від 01.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser», державний номер НОМЕР_4 , VIN-COD: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з метою забезпечення речового доказу та встановленням заборони користування, відчуження, розпорядження зазначеним автомобілем.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1