Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1790/18
Провадження по справі № 1-кп/514/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2018 року до Тарутинського районного суду Одеської області від прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, складений 13 листопада 2018 року прокурором першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10 січня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

З даного обвинувального акту вбачається, що відповідно наказу Одеської області митниці ДФС від 01.03.2017 № 160-о ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Аккерман» Одеської митниці.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну лужбу», посада начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Аккерман» Одеської митниці відноситься до категорії «Б» посад державної служби. Також, ОСОБА_4 присвоєно 12 ранг державного службовця.

Згідно з приміткою до ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово посади в органах державної влади, а тому ОСОБА_4 є службовою особою.

Крім того, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. Також, ОСОБА_4 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700- VII.

Відповідно до п.п. 4.4, 6.1.8 Положення «Про відділ митного оформлення №3 митного поста «Аккерман», затвердженого заступником начальника Одеської митниці ДФС 18.05.2018 ОСОБА_7 , до функцій начальника відділу належить: контроль за пропуском через митний кордон України та митне оформлення товарів, що підлягають експортному контролю, здійснення разом з іншими структуриними підрозділами Митниці, органами ДФС контролю за переміщенням товарів митною територією України та з метою отримання інформації про виконання або невиконання відповідальними особами своїх зобов`язань щодо доставлення товарів та транспортних засобів в митницю призначення у межах своєї компетенції.

Приблизно у травні 2018 року, ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_4 з питанням щодо не створення штучних перешкод при продовженні термінів законності підстав перебування на території України 13 автомобілів на іноземній реєстрації шляхом їх перетину митного кордону за участю іноземних громадян. На вказане, ОСОБА_4 почав вимагати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді сплати йому особисто грошових коштів у сумі 50 (п`ятдесят) доларів США за не створення штучних перешкод щодо продовження строку законності підстав перебування зазначених транспортних засобів на території України шляхом їх не пропуску через митний кордон.

У свою чергу, ОСОБА_8 , розуміючи, що вимоги ОСОБА_4 про необхідність сплати певної суми грошових коштів, є ніщо іншим як надання останньому неправомірної вигоди і в разі не надання якої, останній (за будь - яких обставин), за допомогою свого службового становища створить такі умови, за яких ОСОБА_8 отримає відмову у дозволі на перетин митного кордону, що в свою чергу призведе до не продовження термінів законності підстав перебування транспортних засобів з іноземною реєстрацією на території України, у зв`язку з чим, ОСОБА_8 вимушеного погодився на незаконні вимоги ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 надав послуги з оформлення відповідної документації щодо перетину кордону, що фактично надало можливість продовження строку перебування транспортних засобів на території України на законних підставах.

Відповідно до домовленості, ОСОБА_8 , 25.06.2018, приблизно о 15 годині 55 хвилин, зустрівся з ОСОБА_4 біля автобусної станції по вул. Леніна, 45 у селищі Тарутине Одеської області, де передав останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 650 (шістсот п`ятдесят) доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 25.06.2018 складало 17 055 (сімнадять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень.

Після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 розпорядитись отриманими грошима не зміг, оскільки був затриманий працівниками правохоронних органів.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди за не вчинення такою службовою особою в інтерсах того, хто надає неправомірну вигоду, будь - якої дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Під час проведення підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав подане раніше через канцелярію суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування встановлених ст. 219 КПК України, обгрунтовуючи його тим, що з матеріалів справи встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 10 січня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України 25.06.2018 року о 16:02 год.

Далі, постановою заступника прокурора Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування від 21.08.2018 року строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 26.10.2018 року. Надалі, 25.10.2018 року слідчим повідомлено захист та підозрюваного про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 10 січня 2017 року, та 13.11.2018 сторона захисту об 11:00 год. завершила ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів провадження, 13.11.2018 року стороною обвинувачення складено та затверджено обвинувальний акт. Однак, у відповідності до супровідного листа прокуратури Одеської області № 15/1-3057-17 вказаний обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного та захисника про отримання копій обвинувального акту, начебто скеровано на розгляд Тарутинському районному суду Одеської області також 13.11.2018 року. При цьому, на відповідному супровідному листі згідно дати зазначеної на штампі про отримання Тарутинським районним судом Одеської області за вх. №5277 зазначена дата 20.11.2018 року, що вказує на відправлення його з прокуратури Одеської області до Тарутинського районного суду Одеської області поза межами строку досудового розслідування, що в свою чергу є порушенням вимог КПК України та має наслідком закриття справи на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечував проти закриття кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості за яким внесені до ЄРДР №0000019 від 10 січня 2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України направлено до суду в межах строку досудового розслідування, а тому підлягає судовому розгляду.

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього додатки, з`ясувавши думку захисника, обвинуваченого та прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

З матеріалів справи встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 10.01.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України 25.06.2018 року о 16:02 год.

Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування від 21.08.2018 року строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 26.10.2018 року.

Надалі, 25.10.2018 року слідчим повідомлено захист та підозрюваного про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000019 від 10 січня 2017 року, та 13.11.2018 сторона захисту об 11:00 год. завершила ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, 13.11.2018 року було складено та затверджено обвинувальний акт.

Однак, у відповідності до супровідного листа прокуратури Одеської області № 15/1-3057-17 вказаний обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного та його захисника про отримання копій обвинувального акту, начебто скеровано на розгляд Тарутинського районного суду Одеської області також 13.11.2018 року.

При цьому на відповідному супровідному листі згідно дати зазначеної на штампі про отримання Тарутинським районним судом Одеської області за вх. №5277 зазначена дата 20.11.2018 року.

Так, в матеріалах кримінального провадження міститься поштовий конверт, який свідчить про відправлення зазначених матеріалів 15.11.2018 року, що вказує на відправлення його з прокуратури Одеської області до Тарутинського районного суду Одеьої області поза межами строку досудового розслідування.

Згідно п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Згідно ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно п. 2 ч. 3 ст.294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу(ч. 4 ст. 219 КПК). Отже, днем початку досудового розслідування кримінального провадження є день реєстрації кримінального провадження №0000019, тобто 10.01.2017 року.

Днем повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину є 25.06.2018 року.

25.10.2018 року слідчим було прийнято рішення у формі повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування та зазначено в розділі «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії».

Щодо строків ознайомлення сторони захисту та підозрюваного з матеріалами досудового розслідування, то захист ознайомився з матеріалами 13.11.2018 року.

Законодавець належним чином не зазначив, з якого моменту необхідно рахувати початок перебігу строку ознайомлення сторонами кримінальною провадження з матеріалами досудового розслідування. Тому відповідно до буквального тлумачення відповідних норм КПК України у ч. 3 ст.219 КПК України мова йде про те, що саме строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається у строки, передбачені цією статтею. Законодавець чітко зазначив про строк ознайомлення, а не про строк з моменту прийняття процесуального рішення у вигляді повідомлення про завершення досудового розслідування. Більш того, у. 1 ст.290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Аналіз зазначених правових норм дає право прийти до єдиного висновку, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування починається саме з моменту надання прокурором чи слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування (фактичного доступу або з моменту ознайомлення сторони кримінального провадження з виниклим правом на таке ознайомлення з матеріалами), а не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування.

Суд вважає, що строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000019, внесеному до ЄРДР 10.01.2017 року сплив 26.10.2018 року, в період з 25.10.2018 по 13.11.2018 перебіг строку досудового розслідування зупинився згідно вимог ч. 3 ст. 219 КПК України, обвинувальний акт затверджено 13.11.2018 року, направлений поштою згідно штампу 15.11.2018, до суду надійшов 20.11.2018 року, тобто обвинувальний акт з додатками надійшов до суду після закінчення строків досудового розслідування, встановлених ст. 219 КПК України.

Однак, обвинувальний акт мав бути направлений до суду в межах строку досудового розслідування, оскільки саме з цією подією КПК пов`язує закінчення строку досудового розслідування, а тому цей строк не може встановлюватися прокурором на власний розсуд, тобто в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Суд також враховує висновок, який міститься в постанові Верховного Суду від 15.09.2021 року у справі №711/3111/19, відповідно з яким: кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Виходячи із засад, визначених ст.ст. 8, 9, 28 КПК України та положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у такому випадку суд має закрити кримінальне провадження з метою відновлення порушених прав обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

З урахуванням того, що обвинувальний вирок у кримінальному провадженні не ухвалюється, підстав, передбачених ст.124 КПК України, для стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат у розмірі 12012 грн. 00 коп., пов`язаних з проведенням експертизи, немає.

Керуючись п.10 ч.1 ст. 284, п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 10 січня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, встановлених ст.219 КПК України.

Заставодавцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 повернути, внесену ним на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2018 року заставу (квитанція №0.0..1 від 02 липня 2018 року) в сумі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень за ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000019 від 10 січня 2017 року.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 липня 2018 року, а саме на:

- змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 ;

- футболку, у якій був одягнений ОСОБА_4 ;

- грошові кошти у сумі 650 доларів США (11 купюр номіналом по 50 доларів США та одна купюра номіналом 100 доларів США), а саме: 100 доларів США № LL76079677C; 50 доларів США № МJ 09569769A; 50 доларів США № IB 07956136B; 50 доларів США № JD 28385610A; 50 доларів США № AJ 40837548B; 50 доларів США № JB 46704870B; 50 доларів США № МF 26107820A; 50 доларів США № EG 30175210A; 50 доларів США № MA 29919853A; 50 доларів США № MF 25163257B; 50 доларів США № JD 63206257 A; 50 доларів США № JL 58789813A;

- мобільний телефон марки «Ксіомі редмі 4 Х», серійний номер НОМЕР_2 , номер абонента НОМЕР_3 - скасувати.

Речові докази, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування №0000019 від 10 січня 2017 року, а саме змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 , футболку, у якій був одягнений ОСОБА_4 - знищити.

Речові докази, які зберігаються при матеріалах досудового розслідування №0000019 від 10 січня 2017 року, а саме мобільний телефон марки «Ксіомі редмі 4 Х», серійний номер НОМЕР_2 , номер абонента НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 .

Речові докази, які видані ОСОБА_8 , а саме грошові кошти у сумі 650 доларів США (11 купюр номіналом по 50 доларів США та одна купюра номіналом 100 доларів США), а саме: 100 доларів США № LL76079677C; 50 доларів США № МJ 09569769A; 50 доларів США № IB 07956136B; 50 доларів США № JD 28385610A; 50 доларів США № AJ 40837548B; 50 доларів США № JB 46704870B; 50 доларів США № МF 26107820A; 50 доларів США № EG 30175210A; 50 доларів США № MA 29919853A; 50 доларів США № MF 25163257B; 50 доларів США № JD 63206257 A; 50 доларів США № JL 58789813A - вважати повернутими власнику ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023 року.

Суддя ОСОБА_1