Справа № 216/4733/23
провадження 1-кс/216/2079/23
УХВАЛА

іменем України

26 липня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисників, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, одруженого, на утримані малолітніх дітей не має, освіта середня спеціальна, військовослужбовця за мобілізацією, солдата-стрільця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні 0001378 від 11 липня 2023 року, -

в с т а н о в и в:

26.07.2023 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 березня 2022 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21 жовтня 1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, 21.03.2022 здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу під час мобілізації, до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Проте, ігноруючи наведеними вище вимогами Закону, військовослужбовець ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 22.06.2023 в ранковий час військовослужбовець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у короткостроковій відпустці, поза зоною несення військової служби, проходячи поблизу будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше йому знайомого односельчанина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого відчував стійку особисту неприязнь, яка виникла на ґрунті сусідсько-побутових відносин, та у нього раптово виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись на ділянці місцевості поблизу будинку АДРЕСА_3 , раптово підбіг до ОСОБА_8 , та діючи з умислом спрямованим на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів стійкої особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, приблизно о 09:00 годині 22.06.2023 умисно, завдав потерпілому ОСОБА_8 який стояв навпроти нього, невстановленою слідством дерев`яною палицею, що мав при собі одного удару в праву ділянку обличчя.

Від отриманого удару, потерпілий ОСОБА_8 не устоявши на ногах впав правою стороною тулубу на тверду ґрунтову поверхню землі, а військовослужбовець за призовом ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно зі значною силою завдав лежачому на землі потерпілому ОСОБА_8 , який прикривав голову руками тією ж дерев`яною палицею: не менше 3 ударів в область голови, та менше ніж по 2 удари в область лівої верхньої кінцівки та ліву ділянку тулубу. Відразу ж після цього ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та з місця та з місця вчинення злочину втік.

В результаті протиправних дій військовослужбовця за призовом по мобілізації ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: лінійного перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу, забою головного мозку 1 ст., забійної рани в області тім`я ліворуч в 9,5 см від серединної лінії, на лобі праворуч; закритої травми грудної клітини: закритого перелому 7-8 ребер праворуч зі зміщенням, садна спини, синця лівого плеча, закритого перелому 2 та 4 п`ясткових кісток лівої кисті з задовільним стоянням уламків.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1078 від 17.07.2023 виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: лінійного перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу, забою головного мозку 1 ст., забійних ран голови та обличчя, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

25.07.2023 року ОСОБА_5 вручене обґрунтоване повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання слідчого підтримали та просили його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили повністю відмовити у задоволенні вказаного клопотання, зважаючи на необґрунтованість підозри.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001378 від 11 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25.07.2023 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за участю потерпілого ОСОБА_8 ; показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; висновками судово-медичних експертиз №1078 від 17.07.2023 та № 1091 від 19.07.2023 року.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Посилання сторони захисту на Талони - повідомлення від 23.07.2023 р., 17.05.2023 р., що підтверджують неприязні стосунки між потерпілим ОСОБА_11 та родиною ОСОБА_12 , а також доводи захисту про відсутність відомостей про заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому на початковому етапі досудового розслідування, слідчим суддею до уваги не беруться, оскільки перевірка цих доводів є завданням органу досудового розслідування та підлягають перевірці при розгляді справи по суті та не впливають на висновок слідчого судді на обґрунтованість пред`явленої підозри.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище підтверджено факт заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тому, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, на даний час є військовослужбовцем за мобілізацією, має міцні соціальні зв`язки, проживаючи в родині та постійне місце проживання. Обставини кримінального правопорушення до кінця не з`ясовані, знаряддя злочину не знайдено, підозрюваний категорично заперечує свою причетність до скоєного, матеріалами кримінального провадження підтверджена наявність неприязних стосунків між потерпілим та родиною ОСОБА_12 , що вказує на те, що підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків, з якими знайомий, може знищити, сховати або спотворити речі та предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених п. п. 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, не приймаючи до уваги ризик, заявлений прокурором, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем за мобілізацією, який прибував за першою вимогою для проведення з ним процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні за викликом слідчого та суду.

На підставі цього, суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід - у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, що забезпечить запобігання вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, строком у два місяці, без застосування засобів електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, пов`язаних з проведенням процесуальних дій у даному кримінальному провадженні з його участі, залишати своє місце проживання: по АДРЕСА_2 цілодобово.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 будь-яким способом, за винятком проведення слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення і до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання, нагляду та контролю направити слідчому, прокурору, начальнику Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Визначити кінцевий строк дії ухвали 24 вересня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2023 р., її фіксування не застосовувалося у відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1