Справа № 452/2302/23
Провадження № 1-кп/452/259/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 25 січня 2023 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , у період часу з січня по грудень 2022 року, перебуваючи в м. Самбір Львіської області та на території Самбірського району Львісської області, використовуючи власний мобільний телефон марки «TECNO POP3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , с/n : НОМЕР_3 , із поміщенням в ньому сім-карти оператора стільникового зв`язку «Lifecell», за допомогою користувача під псевдонімом « ОСОБА_6 » в соціальній мережі «Однокласники», яка заборонена відповідно до Указу Президента України та рішення Ради національної безпеки і оборони від 17.05.2017 року №133/2017, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної мережі «Однокласники», здійснювала публікації, на яких згідно висновку мистецтвознавчої експертизи міститься пропаганда комуністичної ідеології, що полягає у позитивному висвітленні ідей комунізму, критиці розпаду Радянського Союзу та у публічному використанні та поширенні продукції (текст - продукт інтелектуальної діяльності), що містить комуністичну сімволику, до якої окрім зображень, трактування яких належить до загальновідомих знань, належать текстові написи, присвячені Леніну, тобто, особі, яка обіймала керівну посаду у вищих органах влади та управління СРСР.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_4 поширювала та публічно використовувала символіку комуністичного режиму на всій території України, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 01 червня 2023 року, яку укладено між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України (а.с. 6-9).

Відповідно до укладеної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 436-1 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 3 роки обмеження волі без конфіскації майна, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та отримана згода ОСОБА_4 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Суд заслухав у підготовчому судовому засіданні думку прокурора ОСОБА_3 , який вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному; підтвердила, що вона розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 389-1 КК України, ст. 476 КПК України; повідомила, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на неї під час досудового розслідування не чинився, просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 висловила думку щодо можливості затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості із призначенням останній покарання, узгодженого сторонами угоди.

Судом обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення угоди.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільному укладенні сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді, а також у тому що сторонам угоди зрозумілі наслідки укладання угоди, передбачені КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про її особу, як таку, що характеризується за місцем проживання позитивно (а. с. 24), раніше не судима (а.с. 17); є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.27), обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови у затвердженні угоди, визначених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При укладенні угоди про визнання винуватості від 01 червня 2023 року між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 , з другого боку, сторони дійшли згоди щодо визначення покарання обвинуваченій зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. За правилами ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк може бути встановлений судом тривалістю від 1 до 3 років.

Вислухавши думку прокурора та захисника, враховуючи особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ті обставини, що обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, є особою з інвалідністю ІІІ групи, суд вважає за доцільне встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України суд вважає за доцільне покласти на засуджену до відбування покарання з випробуванням обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 своєї винуватості та призначення їй узгодженої міри покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України мистецтвознавчої експертизи №869-Е в сумі 7169,40 грн., на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівськогої області від 13.03.2023 №452/462/23 був накладений арешт на мобільний телефон марки «TECNO POP3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 4 статті 175 КПК України, суд скасовує арешт вказаного майна.

На підставі ст. 100 КПК України питання щодо речових доказів необхідно вирішити таким чином: мобільний телефон марки «TECNO POP3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області - повернути ОСОБА_4 .

Керуючись ст.314, 373,374,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 01 червня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 25 січня 2023 року, з одного боку, та ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо вона під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 7169,40 грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.03.2023 №452/462/23 на мобільний телефон марки «TECNO POP3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Після набрання вироком законної сили речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, а саме: мобільний телефон марки «TECNO POP3» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя