Справа №141/402/23
Провадження №1-кп/141/33/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 13.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вельжис Республіка Литва, проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні 06.07.2023 прокурором було подано клопотання від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обґрунтовування вказаних ризиків полягає у тому, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, прокурора, оскільки злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України згідно з Розділом 17 Кримінального Кодексу України є злочином у сфері службової діяльності, корупційним, нетяжким злочином, за який передбачено покарання, у тому числі й позбавлення волі, а тому, у разі засудження особи, до неї не може бути застосовано звільнення від покарання. Особливість вчиненого кримінального правопорушення, особа обвинуваченого, який є службовцем органу місцевого самоврядування, резонанс такого кримінального правопорушення, усвідомлення ОСОБА_4 можливої міри покарання у співставленні до його репутації як службової особи та наслідків у разі визнання його винуватим, може спонукати його до вчинення дій щодо переховування останнього від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, оскільки суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбачених ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. За вказаних обставин, є достатня вірогідність того, що ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків, зокрема і на особу, в інтересах якої діяв ОСОБА_6 шляхом погроз проведення скасування реєстраційних дій, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Наявні також ризики можливого знищення, приховування та спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинення іншого кримінального або ж аналогічного правопорушення обвинуваченим, оскільки державна реєстрація договорів, за проведення яких отримано неправомірну вигоду проведена, однак з порушенням діючого законодавства за зверненням особи, яка не мала на це права, а тому, можливо, обвинувачений розуміючи наслідки вчинених ним протиправних дій, може вчиняти аналогічні такі дії.

На підставі викладеного, прокурор просить застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці, заборонивши покидати житло в період часу з 22:00 по 08:00 наступного дня з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, у якому ОСОБА_4 проживає, без дозволу прокурора та суду, утриматись від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженні, а також носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні 15.08.2023 прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання від 06.07.2023 з наведених у ньому підстав та просив задовольнити його у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні 15.08.2023 заперечувала щодо поданого клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просила суд відмовити у його задоволенні. Зокрема, захисник обвинуваченого вважає клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 необґрунтованим та не підтвердженим жодними доказами чи інформацією, оскільки в порушення положень ч. 3 ст. 184 КПУ України до клопотання прокурором не додано жодних письмових доказів, якими прокурор обгрунтовує доводи клопотання. Також в обгрунтування заперечення зазначила, що ОСОБА_4 від початку відкриття кримінального провадження не переховувався від органів досудового розслідування та суду, з`являвся на судові засідання у кримінальному провадженні, та, знаходячись під домашнім арештом, не порушував його, та обвинувачений ніяким чином не може знищити, сховати чи спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для розгляду кримінального провадження, оскільки з 03.07.2023 звільнений із посади державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг Оратівської селищної ради, що унеможливлює його доступ до будь-яких речей чи документів. Поряд з цим, у прокурора немає жодної інформації про те, що ОСОБА_4 в період із відкриття кримінального провадження й до сьогоднішнього дня якимсь чином спілкувався чи впливав на свідків, а у випадку вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, зауважила, що зазначене ніяким чином не відноситься до даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора від 06.07.2023.

Суд, розглянувши клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом установлено, що в порушення положень ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання від 06.07.2023 прокурором не додано жодних матеріалів та письмових доказів, якими прокурор обгрунтовує доводи клопотання.

Також, розглядаючи клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, суд, з урахуванням особи обвинуваченого, який з 03.07.2023 звільнений із посади державного реєстратора відділу з питань організації надання адміністративних послуг Оратівської селищної ради, відсутності інформації про порушення обвинуваченим умов застосованих до нього раніше запобіжних заходів, його процесуальної поведінки під час розгляду кримінального провадження в суді, доходить висновку, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не підтверджено жодними належними доказами, а тому відсутні законодавчо визначені підстави для його задоволення.

При цьому, усні заперечення сторони захисту, висловлені захисником обвинуваченого у судовому засіданні 15.08.2023, є доречними та приймаються судом до уваги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби є необґрунтованим, оскільки не підтверджене жодними належними доказами.

Керуючись ст.ст. 31, 176-178, 184, 194, 331, 369, 372, 395 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора від 06.07.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 до 08:00 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1