Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/366/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2023 року, якою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.153, ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 08.07.2023 включно, без визначення застави

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу районного суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати, ухвалити нову, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з використанням засобів електронного контролю, мотивуючи тим, що ухвала суду є не мотивованою та не обґрунтованою. Так, суд обрав занадто суворий запобіжний захід. Крім того, в ОСОБА_6 є зареєстроване місце проживання, разом зі своїми батьками та сталі соціальні зв`язки. Також ОСОБА_6 ніяким чином не збирається порушувати порядок запобіжного заходу - як домашній арешт. Зазначає, що потерпіла та заявниця по справі за місцем реєстрації ОСОБА_6 не проживають та відповідно до цього жодним чином обвинувачений не зможе вплинути на них та їх показання. Крім того, у суду немає законних підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватися від суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, він не можу, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, також не збирається, і протилежному немає жодних доказів.

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000334 від 15.06.2022 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.153, ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України

10 травня 2023 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Рішення суду мотивовано тим, що ризики і обставини, які враховувались судом при обранні та в подальшому при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на цей час не змінились і продовжують існувати, а саме: ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років, вчинених стосовно малолітньої дитини, спрямований проти статевої свободи та статевої недоторканості дитини. Ці обставини дали суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові кримінальні правопорушення, ухилитися від суду з метою уникнення покарання, та може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які ще не допитані судом та під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор та захисник, подали клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника без їх участі, клопотання обвинувачений про участь під час розгляду апеляційної скарги не заявляв, а тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0000334 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.153, ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ймовірність настання негативних наслідків, продовжують існувати, вони не зменшились та більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, суд прийшов до обґрунтованого висновку доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії особливо тяжкого та тяжких злочинів, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до десяти років, вчинених стосовно малолітньої дитини, спрямований проти статевої свободи та статевої недоторканості дитини.

Крім того, зі змісту клопотання прокурора вбачається, що судовий розгляд даного кримінального провадження, в якому обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого умисного та тяжких злочинів, не завершився, свідки та потерпіла наразі не допитані, у зв`язку із чим може спробувати незаконно на них впливати, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, в судовому засіданні судом першої інстанції не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі та свободи пересування.

А, у разі застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, так як перебуваючи на свободі, та усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Окрім того, домашній арешт не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мала місце за адресою проживання останнього, в с. Зоря Кропивницького району та області, де проживає і потерпіла, що може стати передумовами для незаконного впливу на неї з метою перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, вчинення нового злочину.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що майновий стан та міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_6 не змінилися з часу застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині.

Тому, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього перебувати на волі.

Доводи захисника про те, що прокурором не наведені ризики передбачені КПК України, які б унеможливили застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також вмотивовані висновки та наведено обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом враховуються доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що останній має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки. Разом з тим, на противагу цим доводам, апеляційний суд вважає, що на даний час, вказані обставини не можливо віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від суду, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,4,5 ч.1статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою строком на 60 днів для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбаченіст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Колегія суддів також враховує і те, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із погрозою застосування насильства.

Апеляційним судом також не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції щодо вживання всіх заходів для недопущення затягування розгляду вказаного кримінального провадження, розглянути справу у розумні строки та постановити відповідне законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 206, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: