Справа № 488/3110/23
Провадження № 1-кс/488/596/23 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу на посаді солдата резерву 20-ї запасної роти, з 18.07.2023 року вважається таким, який самовільно залишив військову частину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2023 р. слідчий СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 19.09.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання, збут множинних вибухових пристроїв, без передбачуваного законом дозволу.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 20.03.2023 року було призначено на посаду солдата резерву 20-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу №204 від 19.07.2023 ОСОБА_5 , вважається таким, що 18.07.2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . За невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 17.08.2023, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних його наслідків, діючи умисно, незаконно придбав ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГН з маркуванням на корпусі «РГН 254-118-87».

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно переніс ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГН з маркуванням на корпусі «РГН 254-118-87» з невстановленого місця до будинку АДРЕСА_3 , де почав зберігати.

17.08.2023 ОСОБА_5 переніс з будинку АДРЕСА_3 учну осколкову гранату наступальної дії типу РГН з маркуванням на корпусі «РГН 254-118-87» до завчасно обумовленого із покупцем місця зустрічі - біля будинку АДРЕСА_3 , де здійснив збут вказаного вибухового пристрою із запалом з маркуванням «УДЗ 334-54-87» ОСОБА_8 за заздалегідь обумовленою ціною 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, але не пізніше 05.09.2023, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи повторно, умисно, незаконно придбав, корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «РГО».

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 діючи умисно, переніс корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «РГО» за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Після того, ОСОБА_5 незаконно зберігав корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу «РГО» в приміщенні квартири АДРЕСА_4 .

Обґрунтованість підозри знайшла своє підтвердження в ході розгляду клопотання слідчим суддею, не зважаючи на заперечення ОСОБА_5 щодо вчинення дій з вибуховими пристроями (зокрема гранатою) та заперечення продажу останніх, обгрунтованість підозри підтверджується дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , анкетні дані якого залегендовані; даними протоколу обшуку від 05.09.2023 року; даними перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; висновку експерта від 11.09.2023 року; даними протоколу контролю за вчиненням злочину шляхом оперативної закупки та протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відеоконтролю особи.

На даному етапі досудового розслідування, сукупність наведених доказів є достатньою для підозри за вищевказаним кримінальним правопорушенням.

Клопотання слідчого мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від суду та органу досудового розслідування (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України); незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (пункт 4 частини 1 статті 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення(пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

В ході розгляду вказаного клопотання прокурор та слідчий останнє підтримали з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник, посилаючись на наявність у ОСОБА_5 малолітньої дитини, просили про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час, що надасть змогу йому продовжити працювати і забезпечувати сина, так як зі слів ОСОБА_5 він щойно влаштувався на СТО мийником авто, має численні зобов`язання зі сплати штрафів за адміністративні правопорушення. Як вважає захисник, ризики, заявлені слідчим є необгрунтовані, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів. Санкція статті 263 частини 1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може укритися від органів досудового розслідування, в тому числі на території, яка нині непідконтрольна Україні. Чинники, які б утримували підозрюваного від переховування, не встановлені. Наявність дружини та дитини, не є тими чинниками, які б наряду із можливим засудженням підозрюваного, гарантували його належну процесуальну поведінку та ненамагання ухилитись від слідства чи суду.

Репутація підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, з 18.07.2023 року є таким, що самовільно залишив військову частину, при цьому до його пояснень щодо обставин, які вплинули на такі дані, суд ставиться критично, адже у термін більш як два місяці ОСОБА_5 не урегулював питань подальшого проходження військової служби, як він зазначає, ніби-то влаштувався на роботу, тобто такі його дії свідчать про відсутність наміру повернення на військову службу, зі слів самого ОСОБА_5 - має численні штрафи за адміністративні правопорушення, що дає підстави дійти висновку про доведеність ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, то доводи прокурора є слушними, з огляду на таке. На даний час свідки встановлені та допитані, та ОСОБА_5 отримав копії їх допитів, а тому останній перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів на його користь, тим паче ураховуючи його позицію щодо відсутності вини за висунутою підозрою.

Слідчий суддя також знаходить слушними доводи слідчого та прокурора про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих до надання показів на його користь.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, встановлення інших осіб, які ймовірно причетні до вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Також приходжу до висновку про слушність доводів щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Як слідує зі змісту підозри, ОСОБА_5 зберігав за місцем свого мешкання, де проживав разом із дружиною та малолітнім сином, вибухонебезпечний предмет гранату, тим самим створивши небезпечні умови для проживання власної сім`ї, в тому числі малолітньої дитини. Дані про працевлаштування ОСОБА_5 та наявність у нього легального джерела прибутку відсутні. З показів ОСОБА_5 , останній щойно працевлаштувався, конкретних даних про місце роботи не називає. З його ж слів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що, на думку прокурора та з чим погоджується і слідчий суддя, свідчить про його нерозуміння у невідворотності покарання.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків з наведених вище обгрунтувань.

Аналізуючи вище наведене, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти заявленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Посилання підозрюваного та захисника щодо можливості обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту є безпідставними, адже такий вид запобіжного заходу ніяким чином не перешкоджатиме заявленим ризикам.

Обираючи розмір застави, слідчий суддя керується положеннями ст.ст.182, 183 КПК України та, з урахуванням майнового стану підозрюваного, вважає за необхідне призначити заставу, розмір якої встановити у сумі 214 тисяч 720 гривень (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), який вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти, на останнього слід покласти обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят днів), тобто до 17.11.2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти, покласти на нього на строк до 17.11.2023 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду ;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1