Справа № 461/1042/19
Провадження № 1-кс/461/2236/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2023 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -
Подане клопотання мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані документи самі по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, службові особи ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » впродовж 2014-2017 років неналежно виконували свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що полягало в неналежному обліку та управлінні комунальним майном, внаслідок чого з комунальної власності територіальної громади міста Львова незаконно вибуло нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 .
Як вбачається з рапорта заступника прокурора Львівської області ОСОБА_5 , що будинок АДРЕСА_3 належить територіальній громаді м. Львова відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 №271 від 26.05.1987.
Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ), відчуження нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 не здійснювалось.
24.12.2014 між ІНФОРМАЦІЯ_6 та Львівським міським комунальним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » укладено договір оренди № Ф-9233-14 вищевказаного нежитлового приміщення з метою використання для службових
потреб. Термін дії договору до 23.12.2017, розмір орендної плати 1 грн. в рік. Балансоутримувач вказаного об`єкту є ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », балансова вартість об`єкта оренди 143 163, 97 грн.
Водночас, 10.04.2015 на підставі договору-купівлі продажу № 449 від 10.04.2015, укладеного між ПП « ОСОБА_6 », як продацем, із ОСОБА_7 , як покупцем, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт.
Аналізом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що 10.04.2015 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 здійснено державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за ОСОБА_7 на підставі договору-купівлі продажу № 449 від 10.04.2015, укладеного між ПП « ОСОБА_6 », як продавцем, та фізичною особою ОСОБА_9 , як покупцем.
Таким чином, із комунальної власності територіальної громади м. Львова, за відсутності згоди та рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_1 на відчуження, незаконно вибуло нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
15.07.2019 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова проведено тимчасовий, доступ у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , де вилучено копію рішення засновника ПП « ОСОБА_6 » ОСОБА_11 , від 09.04.2015 про те, що ним прийнято рішення продати ОСОБА_7 , нежитлове приміщення, загальною площею 76,0 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_12 , продати нежитлове приміщення, загальною площею 59,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
Надалі, аналізом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що 10.04.2015 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт за ОСОБА_12 на підставі договору-купівлі продажу № 448 від 10.04.2015, укладеного між ПГІ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », як продавцем, та фізичною особою ОСОБА_12 , як покупцем.
Допитаний як свідок ОСОБА_13 повідомив, що він ніколи не був директором ІІП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та про таке підприємство чує вперше.
Допитана як свідок ОСОБА_14 повідомила що з 1996 по 2014 рік, вона була засновником ПП " ОСОБА_6 ", за весь цей час ПП « ОСОБА_6 » не займалося жодною діяльністю та не набувало у власність будь-якого із об`єктів нерухомого майна.
У ході досудового розслідування встановлено, що оригінали матеріалів реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , міститься у реєстраційній справі на вище вказаний об`єкт нерухомого майна та перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 .
Слідчий зазначає, що вилучення оригіналів вище зазначених документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , має істотне значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, надасть можливість отримати важливий речовий доказ, мати постійний доступ до нього з метою використання його під час доказування вчинення кримінального правопорушення, а також надасть можливість перевірити достовірність вказаного в ньому відомостей та дозволить отримати інформацію, необхідну для розслідування вказаного кримінального провадження, та провести по цьому документу ряд криміналістичних експертиз.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За змістом положень ч.1 ст.86, ч.2 та ч.3 ст.93 КПК України, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; а також, якщо речі та документи, згідно зі ст.162 КПК України, містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Клопотання слідчого ґрунтуються на необхідності доступу та вилучення документів, які можуть мати доказове значення у даному провадженні.
Проте, поза увагою слідчого, прокурора залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій, зокрема витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій.
Крім того, слідчому судді не надано доказів необхідності вилучення цих документів в оригіналі, зокрема, не надано постанов про призначення відповідних експертиз, клопотань експерта про надання оригіналів відповідних документів.
Разом з цим, слідчий суддя окремо звертає увагу на неефективність досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме витягу із ЄРДР, датою реєстрації провадження є 25.01.2019 року.
Слідчий звернувся до суду з даним клопотанням 25.04.2023, тобто через більш ніж чотири роки після початку досудового розслідування.
При цьому, слідчим у клопотанні не зазначено обставини, що перешкоджали здійснити зазначені процесуальні дії раніше.
Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням аналізу поданого слідчим клопотання про надання тимчасового доступу та доданих до нього письмових документів, слідчий суддя зазначає, що вказані у клопотанні обставини викладені у формі припущень та не підтвердженні жодним чином.
Клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів обґрунтовано формально, відтак, за наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 162 - 166 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1