ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимир кримінальне провадження №0000081 від 01.02.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитниця, Володимир-Волинського району, Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ

10 березня 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» рядового ОСОБА_4 призвано до лав ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 по мобілізації.

Відповідно до наказу № 55 від 10.03.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) рядового ОСОБА_4 призначеного на посаду гранатометника 2 механізованої роти, 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 10.03.2022 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та визнано таким, що з 10.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст.ст. 3, 21, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , рядовий ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, рядовий ОСОБА_4 31 січня 2023 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_6 , усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс потерпілому ОСОБА_6 численні удари кулаками (точну кількість не встановлено) в ділянку обличчя та голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синців, садна обличчя, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; гематоми обличчя, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я; та закритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку із крововиливами під мозкові оболонки, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, і в даному конкретному випадку 01.02.2023 призвели до смерті ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, та суду пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . Разом з ОСОБА_6 , який є також був військовослужбовцем вказаної військової частини, та його подругою, він проживав в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 31 січня 2023 року, протягом всього дня, вони втрьох перебували у вказаній квартирі, де спілкувалися та розпивали спиртні напої. Зазначив, що того дня він вжив приблизно 200 мл горілки. Приблизно о 22 годині між ним та ОСОБА_6 стався словесний конфлікт на ґрунті проходження військової служби. В ході цього конфлікту ОСОБА_6 почав голосно кричати та ображати його. Не витримавши такої поведінки ОСОБА_6 , він наніс останньому кілька ударів, точну кількість не пам`ятає, кулаками в ділянку обличчя та голови, внаслідок чого у ОСОБА_6 на обличчі з`явилися гематоми. Почувши гучні крики сусіди викликали поліцію, яка по приїзду запропонувала ОСОБА_6 надати медичну допомогу, на що він відповів відмовою. Після цього поліція поїхала, а вони всі полягали спати. Наступного дня, близько 07:00 ранку, він проснувся та подивився на ОСОБА_6 , який спав поруч. На той час останній був ще живий. Він ( ОСОБА_4 ) сходив у магазин, де купив горілки, та, повернувшись у квартиру, випив її разом із подругою ОСОБА_6 , після чого знову пішов у місто по своїх справах. Повернувшись додому, приблизно о 14:00, він хотів розбудити ОСОБА_6 , який залишався лежати на тому самому місці, але той вже був мертвий. Обвинувачений у скоєному щиро каявся, просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, наслідки у вигляді смерті людини, які настали в результаті злочинних дій обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини та щиросердному розкаянні, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є військовослужбовцем, учасником бойових дій, посередньо характеризується за місцем служби та проживання, а також стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має поранення, отримані під час виконання бойових завдань.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №142 від15.02.2023 у ОСОБА_4 виявлялись в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення ознаки емоційно лабільного розладу особистості в ст.нестійкої компенсації. Ступінь змін зі сторони психіки не така, щоб позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У ОСОБА_4 виявляються в даний час ознаки емоційно лабільного розладу особистості в ст.нестійкої компенсації. Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру він в даний час не потребує. З урахуванням індивідуально-психологічних, вікових, емоційних особливостей ОСОБА_4 спроможний був усвідомлювати значення своїх діянь, керувати ними та прогнозувати їх наслідки.

Як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.67 КК України, визнає вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 121 КК України.

Таке покарання на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи від 15.02.2023 № СЕ-19/103-23/1489 у розмірі 2265,36 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2023 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redm 9-A» імеі 1) НОМЕР_2 , імеі 2) НОМЕР_3 , светр сірого кольору з написом «Paul Hunfer», светр чорного кольору з візерунком зеленого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «Nike», карту оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , футболку фіолетового кольору з написом «Give it aii to me», слід скасувати.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати винесення вироку - 29 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2023 року до 28 червня 2023 року включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попереднім - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи від 15.02.2023 № СЕ-19/103-23/1489 у розмірі 2265,36 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.02.2023 на мобільний телефон марки «Xiaomi Redm 9-A» імеі 1) НОМЕР_2 , імеі 2) НОМЕР_3 , светр сірого кольору з написом «Paul Hunfer», светр чорного кольору з візерунком зеленого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «Nike», карту оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , футболку фіолетового кольору з написом «Give it aii to me».

Речові докази у справі:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redm 9-A» імеі 1) НОМЕР_2 , імеі 2) НОМЕР_3 , светр сірого кольору з написом «Paul Hunfer», светр чорного кольору з візерунком зеленого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «Nike», які зберігаються в камері речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - передати потерпілій ОСОБА_7 ;

- карту оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору імеі 1: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 , футболку фіолетового кольору з написом «Give it aii to me», які зберігаються в камері речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- DVD-R диск з відеозаписами нагрудних камер працівників поліції - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1