Справа № 448/1154/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/882/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0000294 від 08 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , належні громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував доцільністю накладення арешту на вказане майно лише на час проведення судових експертиз та оцінки їх результатів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , покликається на те, що слідчим суддею при прийнятті рішення про накладення арешту на майно, залишено поза увагою та правовою оцінкою чисельні грубі порушення кримінального процесуального законодавства України, що унеможливлює визнання вилучених документів належними речовими доказами в розумінні вимог кримінального процесуального законодавства та, відповідно унеможливлює застосування щодо них арешту як засобу забезпечення кримінального провадження. Зазначає, що об`єктом огляду являється приміщення старшого зміни ПП «Шегині», в ході огляду якого на столі виявлено документи на ім`я ОСОБА_7 , які і було вилучено, при цьому останній не був запрошений до даної дії. Вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання дізнавача про накладення арешту на майно, не надав жодної належної правової оцінки та не поставив під розумний сумнів твердження особи, яка звернулась з даним клопотанням щодо «відомостей в них, що не відповідають дійсності з ознаками підробки», про що й зазначено в протоколі огляду. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має належний рівень професійних та фахових знань для того, щоб одразу визначити достовірність документа, із огляду на відсутність можливості отримати таки відомості в будь-який інший спосіб у зв`язку із відсутністю централізованої інформаційно комунікаційної мережі, а також не робочим днем, про що й було повідомлено відповідальним черговим співробітником ТЦК у телефонному режимі. Акцентує увагу на те, що докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустимими.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді; відмовити у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000294.

На апеляційний розгляд ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_6 , не з`явилися та про причини неявки не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000294 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Даним досудовим розслідуванням встановлено 08 липня 2023 року близько 09.35 год. в п/п Шегині, що знаходиться у АДРЕСА_2 , на виїзд з України в Республіку Польща слідував гр.України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який як підставу для виїзду за кордон в умовах повної мобілізації надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості у яких не відповідають дійсності з ознаками підробки.

Протоколом огляду місця події від 08.07.2023р., вилучено наступне майно, зокрема тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, що видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких ОСОБА_7 визнаний тимчасово непридатним до військової служби із виключенням із військового обліку за результатами проходження військово-лікарської комісії.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 08 липня 2023 року вище перелічене майно (документи) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000294.

Дізнавач СД ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що 08.07.2023 року близько 09.35 год. в п/п Шегині, що знаходиться у АДРЕСА_2 , на виїзд з України в Республіку Польща слідував гр.України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який як підставу для виїзду за кордон в умовах повної мобілізації надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості у яких не відповідають дійсності з ознаками підробки.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини а також те, що вказане у клопотанні дізнавача майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Відтак, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, слідчий суддя накладаючи арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку ВЛК №898/3 від 02.06.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , належні громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , виходячи із обставин викладених у клопотанні дізнавача, та враховуючи що на вилучених предметах (документах) наявні сліди кримінального правопорушення, і у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження, дійшов до вірного висновку про часткове задоволення такого, і наклав арешт на вказане майно, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, на думку колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ,

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 липня 2023 року - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4