Справа № 143/438/19
Ухвала

Іменем України

11 травня 2023 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участі: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, поданих в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 10 січня 2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 10 січня 2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в рамках якого ухвалою суду від 17.03.2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 15.05.2023 року включно.

Прокурор ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про продовження дії цього запобіжного заходу ще на шістдесят днів, натомість захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала клопотання про зміну його на особисте зобов`язання.

Розглянувши заявлені клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків:

Частинами першою - третьою статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити : 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Прокурор з огляду на стадію судового розгляду та встановлені у справі обставини, на переконання суду не довела наявність обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою.

Відповідно до статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Реалізуючи право, визначене в статті 201 КПК України, захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням, в якому просить змінити її підзахисній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, і як на підставу для цього, зокрема посилається на висновок експертів № 16-к від 31.03.2023 року.

Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченій, з огляду на відсутність підстав для продовження відносно неї дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Указані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст.29 Конституції України, кореспондуються з аналогічними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування та наголошує на необхідності проведення належного аналізу матеріалів справи та обґрунтування ризиків, що залишаються, з їх аналізом як підстави подальшого втручання у право на свободу особи. Таким чином, законним та обґрунтованим рішення про продовження строків тримання особи під вартою може бути визнано лише у тому випадку, якщо за наслідками повного та всебічного дослідження обставин справи, а також питання щодо можливості обрання до особи альтернативного запобіжного заходу, суд дійде висновку про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання завдань кримінального судочинства шляхом обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а отже - про превалювання суспільного інтересу над принципом поваги до свободи особистості.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги обставини в кримінальному провадженні, суд вважає за можливе для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_9 та виконання завдань кримінального судочинства, змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

За приписами статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 194, 199, 201-202, 205, 309, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про зміну її підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання - задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Андрушівка Погребещанського району Вінницької області, громадянці Україні, запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою особою та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання встановити до 09.07.2023 року.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_8 письмово під розпис, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Обвинувачену ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варті із зали суду.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Суддя