Справа № 953/1780/23
н/п 1-кс/953/3883/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.4 ст. 111-1 КК України.

В заяві про відвід обвинувачений вказує, що в нього є сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 , оскільки вона при розгляді кримінальної справи не задовольнила його клопотання про відвід адвоката.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 року дана заява надійшла для розгляду судді ОСОБА_1 , для участі викликані всі учасники судового розгляду.

Заявник - обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, просив її задовольнити, оскільки суддя не може розглядати справи відносно нього з таким адвокатом.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про відвід підтримала.

Прокурор проти задоволення відводу заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Суддя ОСОБА_6 надала заяву, в якій просить в задоволенні заяви відмовити, просила вирішити дане питання у її відсутність.

Дослідивши доводи заяви про відвід від 29.05.2023 року, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу.

Так в ч. 1 ст. 75 КПК Україні вказано, що «слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Під час розгляду заяви про відвід судом встановлено, що на розгляді Київського районного суду м. Харкова під головуванням судді ОСОБА_6 знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.4 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання про відвід судді ОСОБА_4 вказує, що суддя не може приймати участь у даному провадженні за наявністю обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об*єктивності судді, оскільки при розгляді кримінальної справи не задовольнила його клопотання про відмову від адвоката.

Дослідивши доводи заявника, суд зазначає, що заявлений відвід судді ОСОБА_6 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені вищезазначеними нормами КПК України, які викладені у ст.ст. 75-76 КПК України.

Так. заявником не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказують на належні підстави для відводу та необ`єктивність або упередженість судді при розгляді даної кримінальної справи.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу судді при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_4 в ході розгляду заяви про відвід судом встановлено не було.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб*єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об*єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В даному провадженні, станом на теперішній час суд зазначає, що переконливих даних та підстав, передбачених КПК України для відводу судді ОСОБА_6 по розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_4 заявником під час розгляду заяви про відвід не надано.

Таким чином, твердження заявника, що викладені в заяві про відвід про упередженість судді об`єктивно не підтверджуються, а містять лише суб`єктивну, власну оцінку заявника діям головуючого під час розгляду суддею клопотань обвинуваченого, які надходили в процесі судового розгляду.

Стосовно об*єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об*єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Як визначено в ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

За відсутності обставин, визначених в ст.ст. 75-76 КПК України, підстав для відводу судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 не вбачається, а тому заява ОСОБА_4 від 29.05.2023 року про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись нормами Конституції України, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , за ч.4 ст. 111-1 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ -