печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 , процесуального керівника - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ГСУ НП України та прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № №0000791 від 05.05.2023, що полягає у неповерненні вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України та Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № №0000791 від 05.05.2023 року щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час проведення 11.07.2023 року слідчих дій (затримання особи, в порядку ст. 208, обшуку будинковолодіння, обшуку транспортного засобу).

Просив визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ГСУ НПУ та повернути вилучене майно, оскільки слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку дозвіл на вилучення вказаного майна не надавався. У той же час, вони не можуть мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Оскільки в подальшому арешт на майно не було накладено, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав зазначену скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.07.2023 року, справа №757/29565/23-к, накладено арешт на майно, що зазначене у клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000791 від 05.05.2023 року. Процесуальне керівництво здійснюється Офісом Генерального прокурора.

У рамках вказаного кримінального провадження 11.07.2023 року слідчих дій (затримання особи, в порядку ст. 208, обшуку будинковолодіння, обшуку транспортного засобу),з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, в ході якого було вилучене майно згідно протоколу від 11.07.2023 року, про повернення яких просить представник власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, встановлено, що ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 28.07.2023 року, справа №757/29565/23-к, накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000791 від 05.05.2023 року яке вилучено під час проведення 11.07.2023 року слідчих дій (затримання особи, в порядку ст. 208, обшуку будинковолодіння, обшуку транспортного засобу).

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1