Дата документу 10.08.2023Справа № 554/725/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2023 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому останній просить скасувати арешт з автомобіля TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000260 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди. 25.01.2023 року, близько 18:20 год. водій автомобіля TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Небесної Сотні у м. Полтава з боку вулиці Стрітенська у напрямку вулиці А. Кукоби, в районі будинку № 44 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий перетинав проїзну частину дороги в невстановленому місці справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: політравма, та останній госпіталізований до реанімаційного відділення КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР».

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2023 року клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000260 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задоволено. Накладено арешт на автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу визначено спецмайданчик ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2В.

Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні призначені і проведені всі необхідні експертизи, а саме: експертиза технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічна, автотехнічна, та інші, також був проведений слідчий експеримент, тобто по даній справі виконані усі необхідні слідчі дії. На даний час ОСОБА_5 у кримінальному провадженні є свідком, а тому вказаний автомобіль не підлягає конфіскації, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Таким чином, у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

На підставі викладеного, просить задовольнити клопотання.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що 25.01.2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди поблизу будинку № 44 по вулиці Небесної Сотні у м. Полтава виявлено та вилучено автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , котрий зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (сліди контактної взаємодії при наїзді на пішохода та механічні пошкодження), у результаті якої пішоходу ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження. Транспортний засіб вилучений та направлений на зберігання на спецмайданчик ГУНП в Полтавській області. Автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , повністю відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та являється речовим доказом у кримінальному провадженні. На даний час ризики стосовно речового доказу (можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження) не минули, у кримінальному провадженні остаточне рішення не прийнято, тому підстави для скасування арешту із речового доказу, відсутні.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000260 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2023 року клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000260 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задоволено. Накладено арешт на автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу визначено спецмайданчик ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2В.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчий суддя враховує, що арешт на автомобіль TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,накладено шляхом заборони права відчуження, розпорядження, та користування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

З повідомлення слідчого вбачається, що досудове розслідування триває.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування арешту щодо заборони розпорядження та користування. Скасування арешту в частині заборони відчуження слідчий суддя вважає передчасним, оскільки досудове розслідування по справі триває, а вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2023 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0000260 від 25.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з автомобіля TOYOTA AVENSIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1