Справа № 471/826/23
Провадження №1-кс/471/190/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р.

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Скарга мотивована тим, що ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове слідство кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. 03.07.2023 року він звернувся до посадових осіб органу поліції із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Однак, постановою дізнавача від 05.07.2023 року йому було відмовлено у задоволенні його заяви. Свою постанову дізнавач мотивує тим, що заявником не доведено спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди. Вважає таку постанову неправомірною, тому звернувся з скаргою до слідчого судді, в якій просить скасувати зазначену постанову про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати дізнавача вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судове засідання заявник не з`явився, від його представника до суду надійшла заява в якій він підтримав скаргу та просив суд про розгляд справи за його відсутності.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно дост. 107 КПК України у звязку з відсутністю учасників кримінального провадження,фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази додані до скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду миколаївської області від 19.06.2023 року за заявою ОСОБА_3 розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України за фатом підробки підпису у заповіті ОСОБА_4 . Відомості внесено в ЄРДР за № 0000089 від 21.06.2023 року.

03.07.2023 року на адресу ВП надійшла заява ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого.

05 липня 2023 року дізнавачем прийнято постанову про відмову у визнанні заявника потерпілим. Постанова мотивована тим, що враховуючи характер розслідуваного правопорушення, необхідність встановлення всіх обставин кримінального проступку, проведення необхідних експертиз, що підтвердять (або спростують) факт підробки підпису у заповіті ОСОБА_4 , так як на момент подання заяви ОСОБА_3 не доведено, що підпис дійсно підроблений, тобто наявні очевидні та достатні підстави вважати, що правопорушенням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Виходячи з положень Цивільного кодексу України,майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ.

Майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі кримінальний правопорушенням.

Згідно ч. 2ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом із тим, ч. 5ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, законодавець передбачає тільки одну підставу відмови у визнанні потерпілою, це наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Зі змісту заяви про залучення до провадження як потерпілого не вбачається жодного належного обґрунтування, що заявнику завдано моральну, фізичну або майнову шкоду.

Натомість у постанові про відмову у визнанні потерпілим дізнавач вказує на необхідність проведення слідчих дій, зокрема проведення експертиз на підтвердження або спростування факту підробки підпису у заповіті.

Враховуючи вказані положення процесуального законодавства слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови дізнавача від 05.07.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 55,303-307, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим та представником потерпілого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,