УХВАЛА

26 квітня 2023 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області, в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000704 від 18.04.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рівненським міським судом Рівненської області розглядається вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . У клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема, що кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 187 КК України відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення та суспільну небезпеку, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, зокрема, що він неодружений, не працює, існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Доводить, що не перестали існувати ризики передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вказане, а також що обвинувачений раніше судимий, маючи не зняту та непогашену судимість обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що слід продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою.

Обвинувачений та захисник адвокат ОСОБА_5 просили застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та оскільки він не одружений, не працює, є мешканцем іншої області, не перестав існувати ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та передбачають покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестав існувати.

Про існування ризиків передбачених п. п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

Беручи до уваги позицію ЄСПЛ викладені у своїх рішеннях, зокрема, що ЄСПЛ визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…», з огляду на існування ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх суспільну небезпечність, тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відсутність доказів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що на даний час у даному провадженні триває судовий розгляд, у своїй сукупності вказує на відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому суд приходить до висновку про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави суд не визначає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницька області, українця, громадянина України, раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою, строком до 23.06.2023, без визначення розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 23.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1