провадження №1-кп/336/7340/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003660 від 16.11.2018 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківський районний суд м.Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно обвинувального акту, 15 листопада 2018 року приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на проїжджій частині перехрестя пров. Приволзького та вул. Владивостоцької у м. Запоріжжя, а саме біля будинку 42 по вул. Владивостоцькій, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область правої скроневої ділянки голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 синець з набряком м`яких тканин у правій скроневій області, синець з садном в ділянці правої вушної раковини, синець в правій завушній ділянці, садна в правій скроневій ділянці, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

18.05.2023 від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшло письмове клопотання про відмову від обвинувачення, в якій просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.7 ст. 284 КПК України. Зазначив, що на даний час проживає в м.Гуляйполе, Запорізької області, де з 24.02.2022 відбуваються активні бойові дії у зв`язку з військовою агресією рф. В м.Гуляйполе відсутній мобільний зв`язок, а тому до судового засідання він з`явитися не може. Також просить суд скасувати накладені на нього грошове стягнення у зв`язку з його неявкою до суду, оскільки з об`єктивних причини не міг з`явитися та повідомити про причини неявки.

Прокурор вважав, що відмова потерпілого від обвинувачення не суперечить вимогам КПК України та є підставою для закриття кримінального провадження у порядку п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України - кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, ч.1 ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

За правилами ч.ч.1,4 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження у формі приватного обвинувачення розпочато за заявою потерпілого ОСОБА_6 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 288/1158/16 вказано на те, що критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного і приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

Попри суспільну небезпечність кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, як і будь-яких інших кримінальних правопорушень, їх визначальною ознакою є домінування приватного інтересу над публічним, яке надає вирішального значення волевиявленню потерпілого для притягнення чи непритягнення особи до кримінальної відповідальності. Головна ідея запровадження цієї особливої кримінальної процедури у правову систему України полягає в тому, що законодавець надає пріоритет свободі особистості у царині, яка віддана на розсуд індивіда і не може бути об`єктом втручання держави.

Кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, зумовлені локальними конфліктами, їх небезпека для держави й суспільства не є значною, а порушені права потерпілих можуть бути ефективно захищені як за допомогою кримінально-правових механізмів, так і в альтернативний спосіб. Завдана цим особам шкода зазвичай не має непоправного характеру, і становище, яке вони мали до вчинення посягання, може бути поновлено, в тому числі, шляхом порозуміння, примирення, компенсації й іншим чином без застосування встановлених державою заходів примусу.

У цих випадках, які є винятками із засади публічності, законодавець надає потерпілому можливість вибору одного з альтернативних варіантів поведінки у відповідь на вчинення щодо нього кримінального правопорушення: ініціювати перед компетентними органами притягнення винного до кримінальної відповідальності; врегулювати кримінально-правовий спір на основі взаємного порозуміння; не вдаватися до жодних дій.

Обираючи спосіб реагування на кримінальне правопорушення, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а в разі початку такої процедури - чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом здійснення кримінального провадження.

Волевиявлення потерпілого про притягнення винного до кримінальної відповідальності є необхідною рушійною силою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке відповідно до частини першої ст. 477 КПК України може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого, а в разі його відмови від обвинувачення згідно із ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає безумовному закриттю (за винятком кримінальних проваджень щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством).

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку з кримінальним правопорушенням конфлікту між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим і є проявом диспозитивності як загальної засади кримінального провадження. Зміст цієї засади розкривається у ст. 26 КПК України і полягає у свободі сторін використовувати свої права у межах та у спосіб, що передбачені цим Кодексом.

Системний аналіз приписів ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284 та ст. 477 КПК України з урахуванням наведених положень у постанові Великої Палати Верховного Суду свідчить, що волевиявлення потерпілого у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є вирішальним у питаннях щодо початку та припинення (закриття) такого провадження. Виникнення у потерпілого права відмови від обвинувачення у такому провадженні нерозривно пов`язане із моментом реалізації початку досудового розслідування, і кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості обмеження названого права потерпілого в цьому провадженні.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_6 відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, проступок у даному провадженні не пов`язаний із домашнім насильством, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України слід закрити, у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не заявлявся.

Стосовно заяви потерпілого ОСОБА_6 щодо скасування накладеного на нього грошового стягнення у зв`язку з його неявкою до суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву виходячи з наступного.

Ухвалами суду від 24.01.2023 та 28.02.2023 на потерпілого ОСОБА_6 накладено грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні, на загальну суму 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. та роз`яснено право подати до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя клопотання про скасування цих ухвал.

У клопотанні про скасування зазначених ухвал потерпілий посилається на поважність неявки в судові засідання через активні бойові дії в м.Гуляйполе, Запорізької області, за місцем свого постійного мешкання, у зв`язку з військовою агресією рф, у зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку.

Відповідно до ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення, яке подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Поважні причини неприбуття особи на виклик викладені у ст. 138 КПК України. Так, п. 3 ч. 1 цієї статті, до поважних причин неявки відносить обставини непереборної сили, зокрема військові події.

З огляду на викладені причину неявки ОСОБА_6 у судові засідання слід визнати поважними.

Заслухавши думку сторін, які не заперечували проти задоволення клопотання потерпілого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_6 щодо скасування ухвал суду про накладення на нього грошового стягнення.

Керуючись статями ч. 4 ст. 26, ст.138, 147, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 370-372, ст. 477 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_6 від пред`явленого обвинувачення стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003660 від 16.11.2018 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Заяву потерпілого ОСОБА_6 про скасування ухвал суду про накладення грошового стягнення задовольнити.

Ухвали суду від 24.01.2023 та 28.02.2023 про накладено грошове стягнення на потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп., скасувати.

Ухвала в частині скасування ухвал суду про накладено грошове стягнення на потерпілого оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1