справа № 619/2728/23
провадження № 1-кс/619/516/23
Ухвала

Іменем України

22 червня 2023 року,

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

19.06.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000608 розглянути його заяву від 30.05.2023 та надати вмотивовану відповідь згідно зі ст. 55 КПК України. У обґрунтування скарги посилається на те, що він 17.06.2023 ознайомився з відповіддю Харківської обласної прокуратури від 01.06.2023 про пересилання його заяви від 30.05.2023 до Дергачівської окружної прокуратури для здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000608. Однак на день звернення він не має відповіді на свою заяву, отже вважає, що прокурором допущено бездіяльність.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, про обставини справи пояснив, як зазначено вище.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проти скарги заперечує, надав до суду заперечення на скаргу, у якому зазначив, що до Дергачівської окружної прокуратури 05.06.2023 з Харківської обласної прокуратури надійшла заява ОСОБА_3 від 30.05.2023 щодо вирішення питання про залучення заявника до провадження в якості потерпілого, залучення до провадження малолітнього потерпілого, долучення вказаної заяви до матеріалів кримінального провадження та з інших питань. 16.06.2023 указану заяву було розглянуто та надано відповідь ОСОБА_3 .

Вислухавши думку ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення скарги, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність і рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданій ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 7 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Аналіз положень вказаних статей дає можливість дійти висновку, що однією з основних умов бездіяльності в контексті ст. 303 КПК України є нездійснення процесуальних дій у визначений КПК України строк. Отже, особа має реальну можливість вчинити дії, однак не здійснює їх.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто, така процесуальна дія як розгляд клопотання під час досудового розслідування прямо передбачена КПК України та у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2023 ОСОБА_3 звернувся до Харківської обласної прокуратури з заявою, у якій просив уповноважену особу Харківської обласної прокуратури провести перевірку проведення досудового слідства № 0000608 від 24.10.2021; зобов`язати процесуального керівника кримінального провадження № 0000608 надати копії витягу з ЄРДР; змінити кваліфікацію злочину на ч. 1 ст. 382 КК України; розглянути цю заяву, як заяву про залучення у якості потерпілого малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батька ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000608; витребувати відеозапис правопорушення, який у тому числі надавався за заявою ОСОБА_3 від 21.11.2022 по кримінальному провадженню № 0000608.

За змістом частин 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди . Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно відповіді Харківської обласної прокуратури від 01.06.2023 № 24-р-23 заяву ОСОБА_3 від 30.05.2023 направлено за належністю до Дергачівської окружної прокуратури для перевірки доводів указаної заяви та організації розгляду відповідно до вимог чинного законодавства. Про результати розгляду заяви зобов`язано повідомити заявника.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 Дергачівською окружною прокуратурою надано відповідь від 16.06.2023 вих. № 57-109-2164 вих -23, яку направлено ОСОБА_3 в т.ч. на його електронну адресу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 220 КПК України, вмотивованої постанови прокурора за наслідком розгляду заяви ОСОБА_3 , в частині вирішення питання прав і обов`язків потерпілого у кримінальному провадженні, постановлено не було.

А тому, враховуючи викладене, вимога ОСОБА_3 щодо оскарження бездіяльності прокурора, внаслідок не розгляду його заяви від 30.05.2023 в частині прав і обов`язків потерпілого у кримінальному провадженні, поданої ним в порядку ст. 220 КПК України, прямо передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, як бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з зобов`язанням прокурора Дергачівської окружної прокуратури, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000608, розглянути заяву ОСОБА_3 від 30.05.2023 в цій частині.

Щодо заяви в частині зміни кваліфікації злочину, слідчий суддя повідомляє таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

При цьому питання правильності кваліфікації вирішуються судом під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, а наведена самим заявником у заяві про кримінальне правопорушення правова кваліфікація діяння не є обов`язковою для реєстраторів ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину.

Кваліфікацію кримінального правопорушення визначають уповноважені на це посадові особи, зокрема слідчий, дізнавач, прокурор, згідно з положенням ч. 1 ст. 214 КПК України.

Крім того, у разі наявності підстав, що обумовлюють зміну кваліфікації кримінального правопорушення на стадії досудового розслідування, остання може бути доповнена та/або змінена, що передбачено чинним КПК України.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим (дізнавачем), який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України (ч. 4 ст. 40-1 КПК) є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до повноважень слідчого судді не належить встановлення повної правової кваліфікації кримінального правопорушення та зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію внесеного до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, згідно п. 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Що стосується інших вимог заяви ОСОБА_3 , то вони задоволенню не підлягають, виходячи з вимог ч. 4 ст. 40-1 КПК України, оскільки слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору у провадженні на здійснення відповідних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції прокурора (слідчого) (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись статтями 22, 26, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо не розгляду його заяви від 30.05.2023 по кримінальному провадженню № 0000608 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Дергачівської окружної прокуратури, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000608, вирішити клопотання ОСОБА_3 від 30.05.2023 у частині вирішення питання прав і обов`язків потерпілого у кримінальному провадженні, і надати йому відповідь у встановлені статтею 220 КПК України строки та відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати їй.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу направити керівнику Дергачівської окружної прокуратури для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1