Справа № 175/4620/19
Провадження № 1-кп/175/225/19
Вирок

Іменем України

21 червня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське об`єднані кримінальні провадження №0001537, №0000851, №0001063 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 25.02.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням на 1 рік; 20.04.2012 року засуджений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 20.04.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком від 25.02.2011року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 22:00 год. 05 листопада 2019 року по 05:00 год. 06 листопада 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, відкривши засов на хвіртці, шляхом простягнення руки над хвірткою, проник на територію подвір`я, огородженого забором, який перешкоджає проникненню до нього сторонніх осіб, по АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території вищевказаного подвір`я, ОСОБА_4 , побачив майно, яке визначив об`єктом свого злочинного посягання, а саме: двоколісний велосипед марки «Україна», з розміром колес 28 дюймів, чорного кольору, який належить ОСОБА_5 . Після чого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з вказаним майном вийшов за межі подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/12/1/1259 від 19.11.2019 року вартість двоколісного велосипеду марки «Україна», розмір колес 28 дюймів, чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , становить - 1133, 33 грн. Таким чином, ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму - 1133, 33 грн.

Окрім того, 29.06.2020 року, приблизно о 20 год. 10 хв., перебував біля домоволодіння АДРЕСА_3 , та на прохання свого знайомого ОСОБА_6 тримав велосипед «Україна», що належить ОСОБА_7 , поки ОСОБА_6 пішов у справах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місті та вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно, шляхом вільного доступу заволодів велосипедом «України», який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2079 від 29.06.2020 на загальну суму 1100,00 грн. (одна тисяча сто гривень 00 коп.).

Окрім того, 05 жовтня 2020 року, близько 09:00 години більш точний час не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, а саме до сараю розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 прибув до домоволодіння АДРЕСА_5 , де переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відмикання запірного гачка, відчинив вхідну хвіртку та проник на територію вищевказаного будинку.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище (сарай), ОСОБА_4 , діючи повторно, відігнув запірний гачок та проник всередину сараю звідки викрав майно належне ОСОБА_8 , а саме: спортивний велосипед.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5225,00 гривень, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №3412 від 12.10.2020 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно вночі 05 листопада 2019 року йшов від батьків додому, де по дорозі зайшов на територію домоволодіння сусідки АДРЕСА_2 , за хатою побачив велосипед, який забрав і поїхав на ньому додому, а згодом продав його. Окрім того, 29 червня 2020 року приблизно о 20 год. 10 хв., перебував біля домоволодіння АДРЕСА_3 , та на прохання свого знайомого ОСОБА_6 тримав велосипед «Україна», що належить ОСОБА_7 , поки ОСОБА_6 пішов у справах він шляхом вільного доступу заволодів велосипедом «України», який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Окрім того, 05 жовтня 2020 року, близько 09:00 години він прибув до домоволодіння АДРЕСА_5 , де переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом відмикання запірного гачка, відчинив вхідну хвіртку та проник на територію вищевказаного будинку, відігнув запірний гачок та проник всередину сараю звідки викрав майно належне ОСОБА_8 , а саме: спортивний велосипед, який згодом повернув. Просив суд суворо не карати і врахувати його щире каяття.

Потерпіла ОСОБА_5 , по кримінальному провадженні №0001537 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений разом зі своїм батьком до крадіжки пиляли дрова на території її домоволодіння. Після крадіжки її знайома повідомила, що викупила у ОСОБА_4 , велосипед за 600 гривень. Вона забрала велосипед за власні кошти і перефарбувала його та відремонтувала.

Потерпіла ОСОБА_7 по кримінальному провадженні №0000851 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має. Міру покарання просила призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_8 по кримінальному провадженні №0001063 в судове засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має. Міру покарання просила призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 ,, та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який виразився у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно та за ч.2 ст. 185 КК України, який виразився у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), який відповідно до ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням (злочином), суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції потерпілої, особу обвинуваченого вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 , нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судово товарознавчої експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , і стягнути в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово товарознавчої експертизи №19/12.1/1259 від 19 листопада 2019 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , (ІПН невідомий) 628,04 грн. на користь держави, призначення платежу: за експертизу №19/12.1/1259 від 19 листопада 2019 року.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово товарознавчої експертизи №2079 від 20 червня 2020 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , (ІПН невідомий) 150,00 грн. на користь держави.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово товарознавчої експертизи №3412 від 12 жовтня 2020 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , (ІПН невідомий) 150,00 грн. на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001537, а саме: двоколісний велосипед марки «Україна», розмір коліс 28 дюймів, чорного кольору у кількості 1 шт., - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника.

Речові докази по кримінальному провадженні №0000851, а саме: велосипед «Україна» коричневого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 згідно постанови про визнання речових доказів та розписці - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника.

Речові докази по кримінальному провадженні №0001063 відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1