В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2023 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001573 від 04.06.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.03.2023 за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 03 червня 2023 року приблизно о 17 год. 00 год., перебуваючи у приміщенні ТОВ «Файні льоди», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 14, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05 год.30 хв. 24.02.2022, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно, викрав із зовнішньої кишені сумки ОСОБА_7 мобільний телефон марки iPhone 11 128 gb, IMEI/MEID НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 21530 грн., в якому знаходилась сім - картка мобільного оператора «Київстар» із номером телефону НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 21530 грн. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та законний представник потерпілої ОСОБА_6 підтвердили, що 03 червня 2023 року приблизно о 17 год. 00 год., перебуваючи у приміщенні ТОВ «Файні льоди», що за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 14, ОСОБА_4 викрав із зовнішньої кишені сумки ОСОБА_7 мобільний телефон марки iPhone 11.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.

З урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до своїх дій, конкретних обставин справи, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, шкода потерпілій не відшкодована, а також враховуючи, що обвинувачений не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за злочини проти власності, проте вчинив новий умисний злочин проти власності, суд дійшов висновку, про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається й обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років й це буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Галицького районного суду міста Львова від 09.03.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відтак, при призначенні покарання слід врахувати вимоги ст.71 КК України.

Цивільний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до норм ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

Відповідно до статті третьої Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з норми, визначеної п.п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України, захист цивільних прав громадян здійснюється шляхом відшкодування майнової, а також моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Судом встановлено протиправність діянь ОСОБА_4 , якими потерпілій було завдано майнову шкоду у розмірі 21 530 грн.

Крім того, як вказує потерпіла, після вчинення кримінального правопорушення, вона зазнала значних моральних переживань і страждань, у її житті відбулися негативні зміни.

У відповідності ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пленум Верховного суду України визначає, що під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом встановлено протиправність діяння обвинуваченого, яким потерпілій було завдано моральних страждань.

З урахуванням обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що моральну шкоду слід визначити у розмірі 10 000 грн.

Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду міста Львова від 09.03.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 21 530 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 10 000 грн.

Речові докази:

- чоловічу футболку-поло, з лівого боку якої на грудях розташований вишитий надпис нитками синього кольору «BOSS Hugo Boss» та чоловічу спортивну кофту синього кольору, внизу з резинкою синього кольору та зі стрічками голубого і червоного кольору - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- диски з відеозаписами - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1