Справа № 947/5806/23
Провадження № 1-кс/947/8060/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні за № 0000422 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. . 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженого з заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні за № 0000422 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. . 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 02.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, окрім іншого належать будинки, споруди.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно зі ст.ст. 316, 317, 326 Цивільного кодексу правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Відповідно до ст.ст. 2, 9, 18, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 6, 7, 8, 9, 10 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

До повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить: забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, іншими законами України та цим Порядком.

Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника.

З оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав.

Одним з державних реєстраторів на території Одеської області був ОСОБА_8 , який у 2019 році здійснював державну реєстрацію в комунальному підприємстві «Агенція реєстраційних послуг».

Законодавством України, водночас, передбачений порядок відчуження, передачі майнових об`єктів, що належать до сфери управління Міноборони.

Зокрема, згідно з пп. 96, 97 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 «Про затвердження Положення про Міністерство оборони України» Міноборони відповідно до покладених на нього завдань:

- подає Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо відчуження майнових об`єктів, які відносяться до основних фондів підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Міноборони, а також щодо передачі в заставу цілісних майнових комплексів підприємств, будівель та споруд, які належать до сфери управління Міноборони, його структурних підрозділів;

- здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність, готує пропозиції щодо зміни цільового призначення земельних ділянок Збройних Сил.

Відповідно до п. 5.3. наказу Міністерства оборони від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» до складу фондів військових містечок входять , окрім іншого будівлі та споруди, що перебувають у державній власності і знаходяться на балансі військових частин та квартирно-експлуатаційних органів.

Згідно з обліковими даними КЕВ м. Одеса на території військового містечка № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (47А), загальною площею 14,4 га, розташовані об`єкти нерухомого військового майна (40 будівель і споруд, елементи благоустрою, технічні майданчики, інше майно загальною площею 15 155 м2), яке перебуває на балансі та на обліку КЕВ м. Одеса і передане в експлуатацію (користування) військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 08.11.2019, військове містечко № НОМЕР_1 з розташованими на останньому об`єктами нерухомого майна, а саме будівель за генпланом АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , 146. АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , 150. АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , 157, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належить державі в особі Міністерства оборони України, як суб`єкту управління, який здійснює управління майном та знаходиться на балансі КЕВ м. Одеса.

Водночас, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.10.2019, при невстановлених обставинах, підшукала завідомо підроблене свідоцтво про право власності від 17.11.2011 № НОМЕР_3 на нежитлові будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_1 , та завідомо підроблений Технічний паспорт на нежитлові будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , загальною площею 13 350,70 м2, виготовлений на замовлення ОСОБА_4 , датований 10.08.2011, в яких містились недостовірні відомості про право власності на нежитлові будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 13 350,70 м2 за ОСОБА_4

У ОСОБА_4 , яка достовірно знала про відсутність у її власності нежитлових будівель загальною площею 13 350,70 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , напередодні 31.10.2019, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалось за можливе, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном нежитловими будівлями та спорудами військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (належать державі в особі Міністерства оборони України та перебувають на обліку КЕВ м. Одеса), шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах та використання завідомо підроблених документів, а саме вищезазначених підроблених Свідоцтва про право власності від 17.11.2011 № НОМЕР_3 на нежитлові будівлі та споруди, за адресою: АДРЕСА_1 (далі Свідоцтво) та Технічного паспорту від 10.08.2011 на нежитлові будівлі та споруди по АДРЕСА_1 (далі Технічний паспорт).

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, 31.10.2019, звернулась до державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_36 , з метою здійснення державної реєстрації нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 на своє ім`я.

Усвідомлюючи, що для державної реєстрації об`єктів нерухомості їй необхідно пред`явити державному реєстратору документи, які підтверджують право власності, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправність та негативні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що Свідоцтво та Технічний паспорт є підробленими, надала державному реєстратору ОСОБА_8 вищевказані підроблені документи, що містять недостовірні дані про право власності на нежитлові будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , чим вчинила шахрайство, ввела останнього в оману та використала завідомо підроблені документи.

В свою чергу, ОСОБА_8 , будучи введеним ОСОБА_4 в оману та будучи не обізнаним із її злочинним умислом спрямованим на заволодіння державним майном, на підставі зазначених підроблених документів наданих ОСОБА_4 , 31.10.2019 близько 13 год. 43 хв. вніс відповідні відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна загальною площею 13 350,70 м2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , про право приватної власності за ОСОБА_4 .

Таким чином, з моменту внесення державним реєстратором відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна загальною площею 13 350,70 м2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , про право власності за ОСОБА_4 , остання отримала права володіння, користування та розпоряджання вищевказаним незаконно набутим майном.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 спричинила державі, в особі Міністерства оборони України, майнову шкоду у виді вибуття з володіння держави нежитлових будівель військового містечка № НОМЕР_1 загальною площею 13 350,70 м2 на суму 8 994 993,0 грн.

28.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Далі, 03.03.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 та визначено розмір застави у сумі 5 368 000 гривень.

Після цього, 03.04.2023 в Одеському апеляційному судді було розглянуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 в ході розгляду якої скарга була частково задоволена у частині зменшення залогу до 805 200 гривень, в іншій частині відмовлено.

Далі, 21.04.2023 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 , якою продовжено строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 3-х місяців, тобто до 28.05.2023.

Чотирьохмісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 28.06.2023.

Для проведення та завершення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, необхідний строк до 6 (шести) місяців.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, є: складність кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих дій та експертних досліджень, спрямованих на отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, завершення проведення експертиз, які не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку досудового розслідування підтримав в повному обсязі.

Захисник та підозрюваний заперечували щодо продовження строку досудового розслідування, та пояснили, що попереднього строку було достатньо для завершення досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті;

2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину;

3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.3 ст.294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання сторони обвинувачення про продовження строків досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000422 від 02.09.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим та таким, яке в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, з клопотання сторони обвинувачення вбачається, що необхідність в продовженні строків досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000422 від 02.09.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України обумовлена необхідністю в проведенні ряду процесуальних дій, серед яких, зокрема:

отримати повний обсяг характеризуючих матеріалів на підозрювану;

отримати результати проведення призначеної судово-почеркознавчої експертизи від 17.04.2023, в якій розглядаються питання, що відносяться в прямому зв`язку до вирішення кваліфікації кримінального правопорушення;

встановити повні анкетні дані, місцезнаходження та допитати осіб зазначених підозрюваною в ході допиту підозрюваної від 28.02.2023;

повторно допитати в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де хід і результати таких допитів фіксуватиметься за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації;

здійснити вилучення інформації у операторів мобільного зв`язку з приводу зв`язків підозрюваної особи та свідків в рамках вказаного кримінального правопорушення;

отримати аналіз інформації, вилученої у операторів мобільного зв`язку з приводу зв`язків підозрюваної особи та свідків в рамках вказаного кримінального правопорушення;

додатково допитати підозрювану;

провести одночасний допит підозрюваної та свідка у кримінальному провадженні;

визначити остаточну кваліфікацію злочинних дій підозрюваної та повідомити про зміну підозри;

виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторін кримінального провадження;

скласти та погодити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в частині наявності обставин, які перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, до закінчення строку досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ті обставини, що строк досудового розслідування спливає 28.06.2023 року, разом з тим здійснити зазначені у клопотанні процесуальні дії у передбачений законом строк не надається можливим з об`єктивних причин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.219, 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні за № 0000422 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження № № 0000422 від 02.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 28.08.2023 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1