24.05.2023
Справа № 331/3388/23
Провадження № 1-кс/331/1049/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по кримінальному провадженню №0000099 від 28.01.2023 р. за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.12.2019 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. 03.01.2021 звільнений умовно достроково, не відбутий строк 5 місяців 14 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в клопотанні вказує на те, що ОСОБА_6 будучи особою, яка раніше засуджена за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за наступними обставинами:

Так, 24.01.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Майдан Волі» в Олександрівському районі м. Запоріжжя, з відкритої ділянки місцевості поряд вищезазначеної зупинки громадського транспорту, шляхом привласнення знайденого, заволодів жіночим гаманцем сірого кольору, який належить ОСОБА_7 , в якому знаходились банківські карти (з безконтактною технологією проведення платежів)та на яких встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом яких є АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я потерпілої ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на привласнення офіційного документу, а саме банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», яка в силу положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, привласнив та в подальшому використав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» прив`язану до рахунку з № НОМЕР_1 витративши із зазначеної банківської картки грошові кошти.

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 357 КК України, який кваліфікується як: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, в умовах воєнного стану згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у ОСОБА_6 , виник умисел та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_6 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а залишив місце вчинення злочину.

В подальшому, 24.01.2023 в період часу з 13 годині 07 хвилин по 13 годину 12 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину "Єва№113", за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, 13, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, повторно, таємно викрав з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 кошти в сумі 656 гривень 49 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 656 гривень 49 копійок.

В подальшому, 24.01.2023 о 13 годині 20 хвилини, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину "АТБ" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна,15, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, повторно, таємно викрав з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 , кошти в сумі 649 гривень 50 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 649 гривень 50 копійок.

В подальшому, 24.01.2023 о 13 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину "Продукти" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 25, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, повторно, таємно викрав з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 , кошти в сумі 90 гривень, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 90 гривень.

В подальшому, 24.01.2023 в період часу з 13 годині 39 хвилин по 13 годину 40 хвилини, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні аптеки № 2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 27 не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, повторно, таємно викрав з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 , кошти в сумі 561 гривень 50 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку здійснив оплату ліків, через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 561 гривня 50 копійок.

В подальшому, 24.01.2023 в період часу з 13 годині 46 хвилин по 13 годину 47 хвилини, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину "Економ" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна,14А, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, повторно, таємно викрав з банківського рахунку АТ КБ «Приват банк» НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 , кошти в сумі 915 гривень 25 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 915 гривень 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 викрав зазначене майно та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2872 гривень 74 копійки.

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1. Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ;

2. Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

3. Протоколом огляду відео з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ-Маркет»;

4. Протоколом огляду відео з камер відеоспостереження магазину«ЄВА113»

5. Протоколом огляду відео з камер відеоспостереження магазину «Економ Плюс»

6. Іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування 12.05.2023 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

При обранні запобіжного заходу необхідно враховувати обставини передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винного у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється (за ч.4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк від 5 до 8 років);

- вік та стан здоров`я підозрюваного (відсутність хронічних захворювань)

- відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного (підозрюваний офіційно не одружений);

- відсутність місця роботи та заробітку.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачено п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , не працевлаштований, соціальні зв`язки відсутні, та вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років,орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , прибуває до слідчого за першим викликом, що характеризує останнього з позитивної сторони, у зв`язку з чим слідство приходить до висновку, що обрання найбільш м`якого запобіжного заходу достатньо, для забезпечення належного виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_6 , наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: 1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 3) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Посилаючись на вищенаведені обставини, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: 1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;3) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї судом обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

В судовому засіданні прокурор підтримала доводи та вимоги, викладені у клопотанні, вказуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, а також наведений ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України підтверджується зібраними у провадженні та доданими до клопотання доказами.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували, вважали його обґрунтованим .

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.05.2023 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України. Крім цього, наявний ризик, передбачений п. 1, ст. 177 КПК України, тому застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніш судимий за скоєння злочинів, які характеризуються корисним мотивом .

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, тобто по 23.07.2023 (включно), наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

прибувати до службового кабінету №22 СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізький області, до слідчого ОСОБА_5 за першим викликом слідчого, прокурора; не відлучатися за межи м.Запоріжжя без дозволу слідчого,прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1