У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження №0000478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2023 року, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 02.06.2023 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 02.06.2023 о 13:54 за адресою: м. Ужгород, вулиця Антонівська буд 21,зупинили автомобіль марки Вольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході огляду місця події від 02.06.2023 року, за адресою м. Ужгород, вулиця Антонівська буд 21, у вказаному транспортному засобі, під ковриком пасажирського сидіння виявили згорток з кристалічною речовиною схожою на наркотичну, яку в подальшому було вилучено на упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP 0021774.

03.06.2023 року відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 з визначенням правової кваліфікації кримінального правопорушення ч. 1 ст. 309 КК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені під час ОМП речі, а саме: - один згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка ззовні схожа на психотропну речовину, який в подальшому було вилучено та поміщено в спеціального пакету НПУ СУ № PSP 0021774 - автомобіль марки Вольсваген Гольф д.н.з НОМЕР_2 - технічний паспорт до автомобіля марки Вольсваген Гольф д.н.з НОМЕР_2 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень.

З оглядну на викладене та приймаючи до уваги, що вище вказані речі, предмети та речовини являюся речовими доказами по даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому прокурор з метою збереження речових доказів, просить накласти на такі арешт.

Прокурор в судове засідання подала заяву про розгляд поданого нею клопотання у її відсутності. Просила таке задоволити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наданий прокурором рапорт.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання слідує, що сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478 від 03.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З матеріалів клопотання слідує, що 02.06.2023 о 13:54 за адресою: м. Ужгород, вулиця Антонівська буд 21, зупинили автомобіль марки Вольцваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що в рамках даного кримінального провадження, в ході огляду місця події, який проводився 02.06.2023 року, за адресою м. Ужгород, вулиця Антонівська буд 21, у вказаному транспортному засобі, під ковриком пасажирського сидіння виявили згорток з кристалічною речовиною схожою на наркотичну, яку в подальшому було вилучено на упаковано до спеціального пакету НПУ СУ № PSP 0021774.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході проведення огляду речі та предмети мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000478 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилучених речовин та транспортного засобу як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання в цій частині слід задоволити.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги те, що у відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями ч.4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися транспортним засобом марки «Вольксваген Гольф» д.н.з НОМЕР_2 , може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Накласти арешт на речі, які було вилучено 02.06.2023 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вулиця Антонівська буд 21, а саме на:

- один згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка ззовні схожа на психотропну речовину, який в подальшому було вилучено та поміщено в спеціального пакету НПУ СУ № PSP 0021774;

- автомобіль марки «Вольксваген Гольф» д.н.з НОМЕР_2 , із забороною розпорядження ним (зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1