Справа № 367/4471/23
Провадження № 1-кп/367/793/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 10.06.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001157 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

10 червня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, м.Ірпінь, пров. Північний, на вільно доступній ділянці місцевості навпроти будинку №22, тримаючи при собі в руках поліетиленовий пакет білого кольору, всередині якого знаходився корпус ручної уламкової наступальної гранати типу РГД-5, з наявними маркуваннями «2908-17-91Т» та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2 з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583, таким чином зберігаючи їх при собі без передбаченого на це дозволу, був зупинений працівниками поліції у порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів.

В ході огляду місця події, який проводився 10.06.2023 у період часу з 18 год. 27 хв. по 18 год.36 хв., на вільно доступній ділянці місцевості навпроти будинку АДРЕСА_1 у присутності двох понятих співробітниками поліції у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено корпус ручної уламкової наступальної гранати РГД-5, з наявними маркуваннями «2908-17-91Т», який вилучено та поміщено до спеціального пакету № VS2115683, та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2 з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583, який вилучено та поміщено до спеціального пакету № VS2115681.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової вибухово-технічної експертизи, предмети, надані на дослідження, які були за вищевказаних обставин вилучені у ОСОБА_5 , є промислово-виготовленим спорядженим вибуховою речовиною корпусом гранати РГД-5 та промислово-виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2. При поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 і уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють ручну осколкову гранату РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення і бойовим припасом та придатна до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 22.06.2023 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України: а) для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України; б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якої він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник обвинуваченого також просив суд затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам законодавства.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно із ч. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, тому згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме: зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Згідно зі ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів та згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид основного та додаткового покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченогоу, відповідно до п.11 ч.1 ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується повністю відшкодувати витрати на залучення експертів у розмірі 9061грн. 44коп.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України.

За наведених обставин суд вважає, що подана до суду угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого в ній покарання.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370, ч. 2 ст. 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22.06.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.06.2023 року покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- корпус ручної уламкової наступальної гранати РГД-5, з наявними маркуваннями «2908-17-91Т та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ-2 з маркуванням 61-83 УЗРГМ-2 583 знищити;

- телефон марки «Iphone» в чохлі чорного кольору та корпусом переднім в білому кольорі, що перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 , залишити йому за належністю.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України, не застосовувати.

Скасувати арешт, накладений на вилучений в ході затримання ОСОБА_5 телефон марки «Iphone» в чохлі чорного кольору та корпусом переднім в білому кольорі.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення Київським НДЕКЦ МВС України експертиз:

- судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта від 16.06.2023 № СЕ-19/111-23/30372 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1