У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8290/22

№ 1-кп/183/1677/23

17 серпня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000542 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці Ізюмського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.

Крім того, заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 місяці, мотивуючи свою позицію тим, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку домашнього арешту необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, однак заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків домашнього арешту, оскільки обвинувачений працює, має міцні соціальні зв`язки, не переховувався жодного разу, тиску на свідків не здійснює.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не має.

Отже, суд, вислухавши думку учасників процесу, вважає за можливе призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участі осіб, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у рішеннях «Ігнатов проти України» від 15.12.2016, «Наконечний та інші проти України» від 11.01.2018, «Міхайлов та інші проти України» від 11.01.2018 вказав, що, продовжуючи тримання заявника під вартою та відмовляючи у задоволенні його клопотань про звільнення, національні суди здебільшого посилались на аналогічні підстави, наведені при його затриманні, та не додавали жодних нових деталей. Крім того, на жодному етапі національні суди не розглядали можливості застосування альтернативних запобіжних заходів. З огляду на це, а також на свою попередню практику у справах проти України, Європейський суд встановив порушення пункту 3 статті 5 Конвенції.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, яке передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої, тому суд приходить до переконання, що наразі продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від органів прокуратури та суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, який відносяться до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків або потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На думку суду, оскільки на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та ризик незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, а тому продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Суд відхиляє та не приймає як підставу для продовження дії строку запобіжного заходу твердження прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме його можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний ризик не підтверджено жодними доказами, а також враховуючи те, що ОСОБА_3 не має судимостей.

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, застосований обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити в межах строків, визначених КПК України, а саме на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 184, 194, 315, 376КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України до судового розгляду у судовому засіданні о 10.00 годині 18 серпня 2023 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за участю учасників процесу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши з 21.00 години по 06.00 годину строком до 11 жовтня 2023 року включно залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та покладенням на нього обов`язків строком до 11 жовтня 2023 року включно:

1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками.

По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала в частині продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1