УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта, заявленого у кримінальному провадженні № 201/5605/22 (провадження № 1-кп/201/421/2023), відомості про яке 13 лютого 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В день його надходження до суду було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні захисником адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про повернення прокурору обвинувального акта, враховуючи, що матеріали досудового розслідування йому не відкривались, а копія обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування йому не вручалась.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта, зазначивши, що обвинувальний акт був вручений обвинуваченому та його захиснику, а відтак відсутні підстави для його повернення.

Вирішуючи по суті подане клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд доходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Така позиція, що повернення обвинувального акта має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

Положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України, встановлено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України визначено, що одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування заходів медичного або виховного характеру.

Вказані норми є імперативними та мають вказівки категоричного характеру й обов`язкові умови виконання цих норм, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання доступу до матеріалів досудового розслідування та копії обвинувального акта як підозрюваному, так і його захиснику.

Отже, з наведеного слідує, що надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також вручення копії обвинувального акта підозрюваному та його захиснику це процесуальні дії, які надають можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.

Разом з тим, до матеріалів обвинувального акту не додано розписки з відміткою про вручення захиснику ОСОБА_5 , який був залучений під час досудового розслідування в якості захисника, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Більш того, з реєстру матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акта встановлено, що стороною обвинувачення не було повідомлено захисника у встановленому законом порядку про завершення досудового розслідування та не надано доступ до матеріалів досудового розслідування. У зв`язку із цим, суд доходить висновку про те, що таке ігнорування стороною обвинувачення норм кримінального процесуального законодавства, може свідчити про порушення права обвинуваченого на захист визначене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На вказані порушення також звертає увагу у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, наприклад, у рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів».

До того ж, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Встановлені вище обставини, самі по собі, виключають процесуальну можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки вони є такими, що прямо впливають на об`єктивність і диспозитивність судового процесу та в першу чергу є такими, що порушують права обвинуваченого, визначені ст. 42 КПК України, що у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України, є істотним порушенням чинного законодавства і являється правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду постановленого у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в порушення положень п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки за результатами неодноразового виклику останнього до суду повістками про виклик (а.с. 16, 18, 26, 34, 43, 45, 47, 49) обвинувачений не з`явився, а також за результатами застосування до нього примусових приводів 19 жовтня 2022 року, 20 грудня 2022 року, 06 лютого 2023 року (а.с. 28, 37, 40) останнього до суду доставлено не було, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за вказаною у обвинувальному акті адресою місця проживання не мешкає, а отже, викладені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинуваченого належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 8, 9, 17, 20, 290, 291, 293, 314, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта, заявленого в кримінальному провадженні № 201/5605/22 (провадження № 1-кп/201/421/2023), відомості про яке 13 лютого 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.30 годині 08 вересня 2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1