УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7953/22

Провадження №: 1-кс/755/1506/23

"01" червня 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 16 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 371, ч.2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Представник потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_3 звернулася, у порядку ст. 75, 80 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, із заявою про відвід судді ОСОБА_4 у судовому провадженні № 755/7953/21, що здійснюється у рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000485 від 16 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК, яку умотивовано таким:

(1) в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року, з матеріалів якого виділено кримінальне провадження № 0000485 від 16 лютого 2016 року, було допитано ряд діючих суддів Дніпровського районного суду м. Києва, у тому числі й суддю ОСОБА_4 , з питань законності обрання запобіжних заходів учасникам акцій протесту та іншим громадянам, що пов`язано з тим, що в період січня-лютого 2014 року слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва розглянуто та прийнято рішення про обрання запобіжних заходів за участь у масових акціях протесту у м. Києва стосовно осіб, затриманих в порядку ст. 208 КПК України, що є предметом розслідування кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року.

Саме під час розслідування кримінального провадження № 0000020 зібрано доказову базу на підставі якої повідомлено про підозру ОСОБА_5 , обвинувальний акт щодо якого після виділення провадження за № 0000485 затверджено та спрямовано до суду для розгляду по суті.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020, з якого виділено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , на цей час триває, і не виключається проведення слідчих (процесуальних) дій за участі суддів Дніпровського районного суду м. Києва, в тому числі їх допитів в якості свідків, в ньому, а також у разі здобуття відповідних доказів щодо злочинів інкримінованих ОСОБА_5 , додаткове виділення цих доказів з цього кримінального провадження.

В такому разі судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 доведеться фактично досліджувати докази здобуті у кримінальному провадження в якому вона виступає в якості свідка.

Понад це, за таких саме обставин в іншому провадженні № 0000389 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яке також виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000020 суддею ОСОБА_13 у справі № 757/72925/17-к була задоволена заява про відвід судді ОСОБА_4 ;

(2) обвинувачений ОСОБА_5 є колишнім заступником прокурора Дніпровського району міста Києва та обвинувачується у вчиненні злочинів саме у період перебування на вказаній посаді. Слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва розглядалися не тільки клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно зазначених осіб погоджені ОСОБА_5 у вказаний період, а й інші клопотання ним погодженні, останній брав участь в судових засіданнях під головуванням суддів Дніпровського районного суду міста Києва, що викликає сумніми в їх неупередженості по відношенню до нього.

Вказані обставини у відповідності до вимог ст. 75 КПК України є безумовною підставою для відводу судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000485.

ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В цій ситуації, згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 та судом призначено з цього питання відповідне судове засідання про яке поінформовано осіб указаних в ст. 81 наведеного Кодексу, однак останні в судове засідання не прибули, а суддя у відношенні котрого розглядається питання відводу, крім іншого бажання надавати певні пояснення, не виразив.

Водночас, від прокурора групи прокурорів - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 в заяві від 31 травня 2023 року № 14/1-29186-16 надійшли письмові пояснення, у котрих він вказує, що підтримує заяву представника потерпілих про відвід судді ОСОБА_4 , позаяк кримінальне провадження № 0000485 за обвинуваченням ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 217 КПК, виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000020, в якому в якості свідка була допитана суддя ОСОБА_4 . Даний факт пов`язаний з тим, що в період січня-лютого 2014 року слідчими суддями Дніпровського районного суду м. Києва розглянуто клопотання слідчих Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, погоджені заступником прокурора Дніпровського району міста Києва ОСОБА_5 , та прийнято рішення про обрання запобіжних заходів за участь у масових акціях протесту на Майдані Незалежності у м. Києві стосовно осіб, затриманих в порядку ст. 208 КПК, що є предметом розслідування кримінального провадження №0000020.

Вивчивши заяву заявника про відвід та з урахуванням того, що суддя, який розглядає відвід (самовідвід) слідчому судді, не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у кримінальному провадженні (судовому провадженні), а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, здійснивши саме такого роду перевірку, надходжу наступних висновків.

КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

МОТИВИ СУДУ

Відвід як окремий правовий інститут, регламентований КПК, є засобом усунення чи самоусунення слідчого судді, судді, присяжного або окремих учасників кримінального провадження від участі в досудовому розслідуванні та судовому провадженні за наявності передбачених обставин, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості (див. постанову третьої судової палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 373/2562/15-к).

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Адже, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У цій ситуації, з пояснень представника потерпілих та прокурора слідує, що суддя ОСОБА_4 була допитана в якості свідка у провадженні з якого виділено провадження щодо обвинуваченого у порядку ст. 217 КПК.

Відповідно ці обставини в своїй сукупності указують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про відвід судді у порядку ч. 1 ст. 75 КПК, адже об`єктивно можуть викликати сумнів у сторін стосовно безсторонності та неупередженості судді.

Такий підхід узгоджується з позицією ЄСПЛ (наприклад, рішення у справі «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року (№ 45238/99)) та практикою Великої Палати (наприклад, ухвали від 23 серпня 2018 року, 17 червня, 26 серпня, 2 вересня 2020 року, 13 квітня, 24 та 26 травня, 26 серпня, 20 жовтня 2021 року у провадженнях № 13-38кс18, 13-22зво20, 13-60зво20, 13-45зво21, 13-80зво21, 13-124зво21, 13-128зво21, 13-201зво21 відповідно).

Також, слід відмітити, що згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

В цій справі суддя в силу допиту у провадженні з якого виділено дане, котре вона має розглядати, не є вільною від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості в очах розумного спостерігача - сторони у справі, яка власне через таке відчуття і заявила цей відвід судді.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Указаного стандарту (правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться) досягти не вдасться у цій справі в силу описаних судом обставин.

У той час, як Європейський суд з прав людини наголосив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Як наслідок, ураховуючи наведене в сукупності з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості указаного судді та задля сприяння підтримки до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, суддя вважає за необхідне, задовольнити заявлений відвід.

Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки саме незалежним і неупередженим судом.

Отже, заяву представника потерпілих ОСОБА_3 про відвід судді слід задовольнити та відвести суддю Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду судового провадження № 755/7953/22.

З цих підстав та керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України суддя постановив :

заяву адвоката ОСОБА_3 , про відвід задовольнити.

Суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , відвести від розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 16 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 371, ч.2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11:00 год. 05 червня 2023 року.

С у д д я ОСОБА_1