справа № 274/3922/23 провадження № 1-кс/0274/724/23
У Х В А Л А

Іменем України

26.06.2023 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000952 від 20.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

22.06.2023 р. на адресу суду надійшло клопотання ст.слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000952, яке було направлено поштовим зв"язком 21.06.2023 р.

Згідно вимог клопотання слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на вказаний автомобіль; страховий поліс №АТ3613050 на страхувальника ОСОБА_5 ; довіреність серії ВТР №782762 від 22.01.2014 р., які належать підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом незаконно придбав гранату марки «ДМ-51», що відноситься до бойових припасів, споряджену підривачем, невстановленого типу, та незаконно зберігав її в невстановленому слідством місці до 20.06.2023 р.

20.06.2023 р. близько 15 год 00 хв ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт із продавцем магазину ОСОБА_6 . Під час конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 . Після чого він вийшов з приміщення магазину, пішов до невстановленого місця зберігання гранати марки «ДМ-51», взяв її та, тримаючи її при собі, повернувся до приміщення магазину, де залишалася продавець ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_5 підняв руку, в кисті якої тримав раніше придбаний вибуховий пристрій, який є ручною оборонно-наступальною протипіхотною гранатою ДМ-51, що належить до боєприпасів, та, привівши її в бойову готовність, витягнув руку і розжав пальці руки. Однак ОСОБА_5 не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як після вибуху вказаної гранати ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ран вогнепального осколкового поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та бриджі тонкої кишки, зачеревної гематоми, внутрішньої черевної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

20.06.2023 р. було проведено обшук в автомобілі марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , страховий поліс №АТ3613050 на страхувальника ОСОБА_5 та довіреність серії ВТР №782762 від 22.01.2014 р., якою ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_8 на розпорядження вказаним автомобілем, які належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000952 від 20.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 20.06.2023 р., який був проведений негайно в автомобілі марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , страховий поліс №АТ3613050 на страхувальника ОСОБА_5 та довіреність серії ВТР №782762 від 22.01.2014 р., якою ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_8 на розпорядження вказаним автомобілем.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_7 .

Згідно Полісу № АТ/ 3613050 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13.04.2023 р. встановлено, що ОСОБА_5 є страхувальником автомобіля марки ВАЗ моделі 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 р.в., номер шасі НОМЕР_2 . Отже, ОСОБА_5 є користувачем вказаного автомобіля.

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучені в ході обшуку автомобіля документи та автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою ст.слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 21.06.2023 р. вилучені згідно протоколу обшуку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; страховий поліс №АТ3613050 на страхувальника ОСОБА_5 ; довіреність серії ВТР №782762 від 22.01.2014 р., які належать підозрюваному ОСОБА_5 , автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_5 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000952 від 20.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені в ході обшуку автомобіля марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , документи, належні ОСОБА_5 , та автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_5 , мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та які були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій, виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000952 від 20.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно:

на автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_7 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане на автомобіль марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; страховий поліс №АТ3613050 на страхувальника ОСОБА_5 ; довіреність серії ВТР №782762 від 22.01.2014 р., які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені згідно протоколу обшуку від 20.06.2023 р.

Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Визначити місцем зберігання арештованого автомобіля марки ВАЗ моделі 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , - майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області.

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1