Справа № 203/2318/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження №0000626, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.02.2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.05.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.05.2022 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, перебуваючи біля ресторану «Поплавок», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 7, побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки Vivo, вартістю 3867 гривень 81 копійка, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин повторно, скориставшись довірливими відносинами з потерпілою ОСОБА_6 , знайомстві, отримав від останньої мобільний телефон Vivo, який вона йому передала добровільно на деякий час для зберігання, та не збираючись повертати його потерпілій, скориставшись тим, що потерпіла йому довірилась та відійшла на деякий час, з місця вчинення злочину зник разом із її телефоном, після чого розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3867 гривень 81 копійка.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що він у травні 2022 року, знаходячись біля ресторану «Поплавок» у м. Дніпрі, попросив у ОСОБА_6 , з якою напередодні познайомився на вокзалі, телефон щоб знайти її в соціальній мережі «Інстаграм», а коли потерпіла відійшла до вбиральні, з її телефоном зник та не повернув його. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що в травні 2022 року вона приїхала до м. Дніпра з м. Харкова. Вже розпочалася комендантська година, тому вона залишилась ночувати на вокзалі, де і познайомилася з обвинуваченим. Вранці, вона поїхала до ресторану «Поплавок», розмовляла по телефону і побачила знову ОСОБА_7 , який розповів їй, що в цьому закладі годують. Через деякий час, їй потрібно було до вбиральні, в цей час ОСОБА_3 попросив в неї телефон щоб знайти її в соціальній мережі «Інстаграм». Потерпіла віддала йому телефон та пішла. Після її повернення ОСОБА_3 вже не було. Надалі вона подзвонила до поліції і написала заяву про скоєння злочину.

Від допиту свідків, з урахуванням визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, сторона обвинувачення відмовилася. Не наполягали на їх допиті і інші учасники судового провадження.

Незважаючи на визнання ОСОБА_3 вини у скоєному та пояснення потерпілої ОСОБА_6 , провина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, також, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та досліджених судом доказів, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.05.2023 року, в якому зазначено, що 08.05.2023 року невстановлена особа заволоділа майном громадянки ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, а саме, мобільним телефоном, чим спричинено останній майнову шкоду;

-заявою про добровільну видачу ОСОБА_8 співробітникам поліції для огляду мобільний телефон Vivo;

-протоколом огляду від 10.05.2022 року та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто телефон марки Vivo та встановлено його ІМЕІ1. ІМЕІ2;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2022 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_6 вказала на фото №2, на якому зображений ОСОБА_3 , як на особу, яка 08.05.2022 року викрала у неї мобільний телефон Vivo;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2022 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_8 вказав на фото №4, на якому зображений ОСОБА_3 , як на особу, яка продала йому 08.05.2022 року мобільний телефон марки «Viva»;

-висновком судово-товарознавчої експертизи №2145-22 від 17.06.2022 року, відповідно до якого, середня ринкова вартість мобільного телефону Vivo Y1S становить 3 867, 81 гривень.

Досліджені докази узгоджуються між собою, суперечності між ними відсутні. Крім того, сам обвинувачений не заперечує, що здійснив шахрайство, таким чином, та за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні винуватості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, неодружений, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку як непридатний до військової служби, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, під наглядом лікаря-психіатра з 2001 року перебуває з діагнозом «Легка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки», обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також, думку прокурора та захисника щодо виду та міри покарання.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання суд враховує наступні положення чинного законодавства.

Так, ч. 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022 року за ч. 2 ст. 185, з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць.

Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом ОСОБА_3 скоїв 08.05.2022 року, тобто, до постановлення вироку Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022 року відносно нього.

Внаслідок чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за цим вироком та вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022 року, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання у виді обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Тобто, у строк відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати строк його перебування під вартою, а саме, з 24.05.2022 року по 14.02.2023 року, включно, враховуючи при цьому положення п. 1б ч. 1 ст. 72 КК України , згідно з якими, 1 дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Під час досудового розслідування ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 травня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 липня 2022 року, із визначенням застави в розмірі 49620 грн., надалі строк тримання під вартою ухвалами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було неодноразово продовжено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2023 року ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого закінчився 13 квітня 2023 року. Сторона обвинувачення із клопотанням про його продовження або обрання іншого запобіжного заходу, до суду не зверталася.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.05.2022 року у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць більш суворим покаранням за цим вироком у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням положень п. 1б ч. 1 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його перебування під вартою, а саме, з 24.05.2022 року по 14.02.2023 року, включно.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_3 покарання, рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №2145-22 від 17.06.2022 року в розмірі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 16 (шістнадцять) копійок.

Речовий доказ: мобільний телефон Vivo ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету №SUD1057127 та передано в камеру зберігання Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1