Номер провадження:1-кс/521/1630/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 24.02.2023 року близько 15:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля приміщення збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вчинення активних дій та висловлення провокуючих реплік, підбурювала військовозобов`язаних до ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
24.02.2023 близько 15:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інші невстановлені особи, перебуваючи біля приміщення збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вчинення активних дій та висловлення провокуючих реплік, намагались перешкодити законній діяльності військового формування в особливий період, а саме роботі ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з причин, що не залежали від її волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.
03.05.2023 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 №521/1536/23 в період часу з 15 год. 14 хв. до 15 год. 53 хв. за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» у корпусі чорного кольору, який запаковано у сейф-пакет № РSР1221653 та який належить ОСОБА_5 .
Таким чином, вилучений мобільний телефон марки «Самсунг» у корпусі чорного кольору, який запаковано у сейф-пакет № РSР1221653, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки є підстави вважати, що вищевказаний мобільний телефон використовувався для вчинення злочину.
Постановою слідчого від 03.05.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Cлідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності його та прокурора.
Власник майна в судове засідання не прибув, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив, про розгляд клопотанння було повідомлено належним чином, про що свідчить пісьмове повідомлення.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п.1, 3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною відчуження, розпорядження, користування приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном. Крім того, щодо питання про передачу на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (м.Одеса, вул. Ак.Філатова, 23-В) після проведення всіх необхідних судових експертиз та слідчих (розшукових) мобільного телефону марки «Самсунг», у корпусі чорного кольору, то зазначене питання вирішується безпосередньо слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні та не відноситься до компетенції слідчого судді.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 03.05.2023 року в період часу з 15 год. 14 хв. по 15 год. 53 хв. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон марки «Самсунг» у корпусі чорного кольору запакований у сейф-пакет № Р8Р1221653, який належить ОСОБА_5 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1