справа № 361/1522/20
провадження № 1-кп/361/371/23
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003123 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив :

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003123 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акту 04 листопада 2019 року близько 10 години 50 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 перебував у приміщенні відділення «Нової Пошти №3», яке розташоване за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв УПА, 3, де отримав від оператора відділення «Нової Пошти № 3» посилку для здійснення її огляду. В ході огляду отриманої посилки, в якій знаходився мобільний «Huawei» моделі «Р20 Pro», об`ємом пам`яті 64 GB, у корпусі чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.

В цей же день близько 11 години 00 хвилини, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи спільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за чого діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р20 Pro», об`ємом пам`яті 64 GB, у корпусі чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Після цього, утримуючи при собі вище вказаний мобільний телефон з місця вчинення кримінального правопорушення проступку зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ТОВ «Нова Пошта» на загальну суму 8728 (вісім тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 50 коп.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотаннями про звільнення його від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заявлене обвинуваченим клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінального проступку.

Згідно положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироку сплинуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, прохав суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що з дня скоєння інкримінованого кримінального правопорушення з 04 листопада 2019 року по 16 травня 2023 року, минуло понад три роки, перебіг строків давності порушено не було, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, надали згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 1 ст.124 КПК України в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Так, у судовому рішенні від 17 червня 2020 року (у справі № 598/1781/17) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до постанови ОП ВС від 12.09.2022 р. у справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних зокрема із залученням експерта стороною захисту.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, а також враховуючи те, що дане кримінальне провадження не розглядалось по суті та судом не ухвалювався обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 з урахуванням ст.ст. 124, 126 КПК України, суд приходить до переконання, що процесуальні витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні на загальну суму 314 (триста чотирнадцять) 02 копійок слід прийняти на рахунок держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 314, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

Кримінальне провадження №0003123 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Р20 Pro», об`ємом пам`яті 64 GB, у корпусі чорного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком чинності, залишити останньому.

- Мобільний телефон марки «LG» моделі «Optimus L7 II Р715», у корпусі чорного кольору з ІМЕІ А: НОМЕР_3 , ІМЕІ В: НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Процесуальні витрати в розмірі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи прийняти на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 18 травня 2023 року о 09 год. 50 хв.

/

Суддя: ОСОБА_1