Справа № 199/6764/23
ВИРОК

іменем України

30.08.2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2023 під №0000580, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем у ПАТ «ДНІПРОВАГОНРЕМБУД», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2023 року у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_3 перебував біля будинку № 40 по вулиці Янтарна в місті Дніпро, де зустрівся з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка в ході розмови запропонувала ОСОБА_3 за грошову винагороду у сумі 1000 доларів США, виготовити тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та помістити у посвідчення фотокартку ОСОБА_3 і його анкетні дані, тобто підробити тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Згідно з п.1 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 610 - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу, та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі. Також тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним-жінкам.

Згідно з п.6 зазначеного Порядку - видача і знищення тимчасових посвідчень проводяться у порядку, встановленому для військових квитків, що визначається Міністерством оборони України, Службою безпеки України та Службою зовнішньої розвідки України відповідно.

Згідно з п.3 Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2017 року № 206 - видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться районними (міськими) військовими комісаріатами за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка.

У зв`язку з вимогами діючого законодавства України, ОСОБА_3 , з метою отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, повинен був підпадати, щонайменше, під один вид військовозобов`язаних, яким видається тимчасове посвідчення, визначених п.3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 610,

Оскільки ОСОБА_3 не мав наміру офіційно отримувати тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, у нього виник умисел на придбання підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Того ж дня, а саме 01 березня 2023 року, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, в ході розмови з невстановленою в ході досудового розслідування особою, на пропозицію погодився.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, в той же день, а саме 01 березня 2023 року, ОСОБА_3 , у невстановленому в ході досудового розслідування час, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , передав невстановленій в ході досудового розслідування особі засоби вчинення кримінального проступку, а саме: одну фотокартку з його зображенням для подальшого її поміщення на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, та свої повні анкетні дані, з метою його подальшого використання.

Після цього, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в невстановлений в ході досудового розслідування дату, час та місце, використовуючи отриману від ОСОБА_3 фотокартку з його зображенням, вклеїла її в бланк тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, та електофотографічним способом за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера, багатофункціонального апарата нанесла два зображення відбитків круглих гербових печаток із реквізитами « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим підробила офіційний документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

16.03.2023, у невстановлений у ході досудового розслідування час, невстановлена у ході досудового розслідування особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_3 підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , в якому у графах « М.П. » на лицьовому та зворотному боках документа нанесено підроблений відбиток печаті із реквізитам « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та вписано кульковою ручкою синього кольору на лицьовій частині документа анкетні дані з вклеєною фотокарткою ОСОБА_3 , за яку останній надав грошову винагороду у сумі 1000 доларів США та почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

03 липня 2023 заступником начальника РТЦК - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 було оголошено у розшук ОСОБА_3 , як особу, яка ухиляється від прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою.

В подальшому, 30 липня 2023 року, ОСОБА_3 було доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження медичного огляду для встановлення та поставлення на військовий облік.

У цей час, заступником начальника РТЦК та СП - начальником мобілізаційного відділення ОСОБА_5 витребувано у ОСОБА_3 документ, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу, та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку і підтверджує його перебування на військовому обліку.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на використання підробленого офіційного документа, а саме придбаного раніше тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, ОСОБА_3 надав заступнику начальника РТЦК та СП - начальнику мобілізаційного відділення ОСОБА_5 для перевірки тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Під час перевірки вищевказаного тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 у заступника начальника РТЦК та СП - начальника мобілізаційного відділення майора ОСОБА_5 виник сумнів щодо дійсності вказаного документу, через що останнім було викликано СОГ ВП №1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Так, 30 липня 2023 року в період часу з 16 години 35 хвилин по 16 годин 50 хвилин, в ході проведення огляду, дізнавачу СД ВП № 1 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , - ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, надав підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою наданою ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено, що ОСОБА_3 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 йому не видавалось.

Також встановлено, що зображення двох відбитків круглих гербових печаток із реквізитами « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у графах «М.П.» на лицьовому та зворотному боках тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », нанесені електофотографічним способом за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу лазерного (або світлодіодного) принтера, багатофункціонального апарата тощо.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_7 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заява та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є не усвідомленою, не відповідає його внутрішній волі, а процесуальна позиція обвинуваченого сформувалася під дією будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права з метою використання їх підроблювачем:

- за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_3 кримінальних проступків, обставини їх вчинення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків від кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого.

Також, суд, відповідно до ст. 66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 ,який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, свою провину визнав повністю; тяжких наслідків для суспільства, фізичних або юридичних осіб, державних інтересів, не настало; не перешкоджав слідству; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого, та означає, що обвинувачений визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Також суд, при призначенні покарання, враховує данні, які характеризують особу ОСОБА_3 , який одружений, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований слюсарем у ПАТ «ДНІПРОВАГОНРЕМБУД», має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується задовільно, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, які його компрометують, відсутні у відношенні нього інші кримінальні провадження.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, та із застосуванням вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім того, при призначенні покарання у вигляді штрафу, суд враховує наявність відомостей про матеріальне забезпечення обвинуваченого ОСОБА_3 , яке є офіційним та постійним, тому останній без жодних перешкод має можливість виконати судове рішення в частині призначеного йому за даним кримінальним провадженням покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - 956,00 гривень.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покаранняу вигляді штрафу у розмірі:

- за ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358 КК України, - п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, - тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 956,00 гривень.

У відповідності з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », - знищити; аркуш паперу формату А4 з нанесеними відтисками печаті ІНФОРМАЦІЯ_5 , який поміщено до паперового конверту МВС України, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

У відповідності з ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1