Справа №155/302/23
Провадження №1-кп/155/108/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 12 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зелене, Горохівського району, Волинської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий директором ТзОВ «Зелене», одруженого, з професійно-технічною освітою, українця, громадянин України, на утриманні якого особи не перебувають, раніше судимий вироком Горохівського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року за ч.ч.1,2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ

Судом встановлено, що ОСОБА_3 весною 2021 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом обману та зловживання довірою, повторно, використовуючи дружні відносини з ОСОБА_6 , які склалися протягом тривалого знайомства, викликавши своєю поведінкою довіру останнього та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, під приводом купівлі, отримав від нього туші двох свиней, теля та корови, після реалізації яких, згідно домовленості, мав повернути йому кошти в сумі 10000 гривень. В подальшому, ОСОБА_3 продав їх, та заволодів належними потерпілому коштами. На неодноразові дзвінки потерпілого повернути зазначену суму грошей в обумовлений в усній домовленості термін, ОСОБА_3 не маючи наміру на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд та тривалий час вводячи потерпілого в оману під різними приводами не повернув гроші, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 10000 гривень.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 в серпні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи дружні відносини з ОСОБА_5 , які склалися протягом тривалого знайомства, викликавши своєю поведінкою довіру останнього та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, під приводом купівлі, отримав від нього тушу теляти великої рогатої худоби, після реалізації якої, згідно домовленості, мав повернути йому гроші в сумі 8000 гривень. В подальшому, ОСОБА_3 продав його, та заволодів належними потерпілому коштами. На неодноразові дзвінки потерпілого повернути зазначену суму грошей в обумовлений в усній домовленості термін ОСОБА_3 , не маючи наміру на їх повернення, розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 8000 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні умисних дій, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та спосіб вчинення зазначеного в обвинувальному акті правопорушення. Суду пояснив що дійсно весною 2021 року, під приводом купівлі, отримав від ОСОБА_6 туші двох свиней, теля та корови, після реалізації яких, згідно домовленості, мав повернути йому кошти в сумі 10000 гривень. В подальшому продав їх та заволодів належними потерпілому коштами, розпорядився ними на власний розсуд. На час розгляду справи в суді з потерпілим ОСОБА_6 розрахувався повністю. Крім того, в серпні 2022 року, під приводом купівлі, отримав від ОСОБА_5 тушу теляти великої рогатої худоби, після реалізації якої, згідно домовленості, мав повернути йому гроші в сумі 8000 гривень. В подальшому продав його, та заволодів належними потерпілому коштами, розпорядився ними на власний розсуд. Під час досудового розслідування розрахувався з потерпілим ОСОБА_5 повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в судовому засіданні суду повідомили, що обвинувачений відшкодував їм усі збитки, примирились з ним, претензій до нього не мають, просили його суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого, дані про особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує конкретні обставини справи, а саме: вчинене ним кримінальне правопорушення, відноситься до категорії нетяжких злочинів, також те, що ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілими, на обліка в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки та офіційно працює. Однак судом також, враховано, що обвинувачений раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, повторно вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у вигляді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільняє його від відбування покарання із випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Суд не призначає більш м`яке покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки покарання у вигляді штрафу за попередню судимість не дало необхідно результату. Покарання у вигляді позбавлення волі, на думку суду, не буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних дій обвинуваченого та конкретних обставин справи.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1