Справа № 206/3183/23
Провадження № 1-кп/206/191/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000054 від 29.03.2021 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого на території України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого 22.06.2017 Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 направлено обвинувальний акт до Дніпропетровського районного суду за ч. 1 ст.286 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2023 року до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали кримінального провадження №0000054, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 121 КК України

Потерпіла ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про проведення підготовчого судового засідання і подальший судовий розгляд справи без її участі. Суд ухвалив провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілої.

Прокурори ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просять призначити справу до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено із дотриманням вимог, передбачених ст. 291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту не має, справа підсудна Самарському районному суду м. Дніпропетровська. Судовий розгляд проводити в закритому судовому засіданні через необхідність запобігти розголошенню відомостей про особисте, у т.ч. інтимне, життя неповнолітнього свідка ОСОБА_10 .

21.07.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , яке було підтримано прокурором в підготовчому засіданні. В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.146 КК України які відповідно до ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а тому є наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України який свідчить про те, що ОСОБА_5 , який тривалий час перебував у розшуку, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може знову переховуватись від суду. Крім того, існує наявність ризику передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який свідчить про те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків та інших співучасників скоєного злочину шляхом вмовляння, підкупу, психологічного чи фізичного впливу, з метою схиляння їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні. Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи особою відносно якої 22.06.2017 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 направлено обвинувальний акт до Дніпропетровського районного суду за ч.1 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 знову вчинив кримінальні правопорушення , передбачені ч. 2 ст.121, ч.3 ст. 146 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про повернення обвинувального акту, в обґрунтування якого вказує на те, що обвинувальний акт складений без дотримання вимог ч.2 ст. 291 КПК України. Так, в обвинувальному акті крім ОСОБА_5 зазначені інші особи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як особи, які на думку сторони обвинувачення вчинили кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_15 , але обвинувальний акт не містить анкетних даних цих осіб. Крім того, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_5 , що унеможливлює якісний і повний захист обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Крім того, в обвинувальному акті сторона обвинувачення посилається на висновок судово-медичної експертизи №482/НЕ/11 від 05.02.2021, а також на зміст вказаного доказу, а саме перелік тілесних ушкоджень. Зазначені обставини до того ж суперечать принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст..ст. 7,8,22,23 КПК України. Розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактичне ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Адвокати ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтримали доводи, викладені у клопотанні захисника адвоката ОСОБА_16 . Вважають, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурора. Крім того, адвокат ОСОБА_7 зазначає про те, що обвинувальний акт не було вручено обвинуваченому і захисникам у спосіб, передбачений нормами КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту.

Прокурори заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, вказуючи на те, що обвинувальний акт складено із дотриманням вимог, передбачених ст. 291 КПК України. Матеріали даного кримінального провадження були виділені в окреме кримінальне провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 у розшуку. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч.3ст.146, ч.2 ст.121 КК України наразі перебуває у провадженні іншого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Захисники також заперечують проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2023 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У попередньому клопотання прокурор також посилався на наявність ризиків, встановлених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Оцінивши реальну наявності цих ризиків, слідчим суддею було обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 сумлінно виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді, жодних порушень не допускав. У новому клопотанні прокурор знову посилається на наявність тих самих ризиків, на які він посилався у попередньому клопотанні і не наводить жодних обґрунтувань неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого. Вважають, що доводи прокурора щодо наявності ризиків, встановлених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є надуманими. Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати йому більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

ОСОБА_5 підтримав доводи захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Обрати йому домашній арешт, щоб він мав можливість працювати і утримувати свою сім`ю.

Суд, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дослідивши клопотання учасників провадження, вислухавши думки учасників провадження, приходить до наступного.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1, 2 ст. 8 КПК України).Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Пунктом третім частиною третьою ст.314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу. Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Суд, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні вважає, що він відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення. Крім того, відповідно до положень ст. 337 КПК України прокурор в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, а суд, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Інші доводи сторони захисту, викладені у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, не є, на думку суду, підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Судом також встановлено, що обвинувальний акт був направлений обвинуваченому ОСОБА_5 поштовим відправленням, оскільки обвинувачений відмовився розписуватися у розписці про отримання обвинувального акту в присутності свідків під відеозапис. Захисники до слідчого у встановлений день та час не з`явилися, тому обвинувальний акт був направлений їм також поштою і додатково вручений у підготовчому судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Самарському районному суду м. Дніпропетровська, обвинувальний акт відповідає вимогам встановленим КПК України, підстави для повернення акту прокурору, закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України відсутні.

Перешкод для призначення справи до розгляду судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про розгляд справи в закритому судовому засіданні, з метою необхідність запобігти розголошенню відомостей про особисте життя неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , що узгоджується із приписами статті 27 КПК України.

Справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як слідує з рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» суд повинен розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо обвинуваченого. В рішенні «Прокопенко проти України» від 20.01.2011 ЄСПЛ зазначив, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта та пояснень обвинуваченого, останній має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з матір`ю, перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимий. ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, перебував у міжнародному розшуку. А тому,суворість очікуваного покарання у рамках висунутого обвинувачення, у сукупності з тим, що він перебував у розшуку, дає підстави суду констатувати наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим прокурором не надано суду доказів наявності ризиків, передбачених п.3 і п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Доводи щодо наявності цих ризиків є тільки припущенням, що обвинувачений може впливати на інших учасників кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом також встановлено, що ухвалою слідчого судді від 18.07.2023 року ОСОБА_17 обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; - з`являтися за викликом слідчого, прокурора чи суду; -здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; -носити електронний засіб контролю.

Доказів того, що обвинувачений допускався порушень покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків суду не надано. Доказів неможливості або недоцільності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не надано.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовуються виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Однак, прокурор ні в судовому засіданні, ні у своєму клопотанні взагалі ніяк не обґрунтовує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, що, на думку суду, забезпечить належну поведінку обвинуваченого на час розгляду справи в суді, в зв`язку із чим, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,9, 314-316, 177,178,181,331, 372,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженню, відомості про яке внесені 29.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 з забороною покидати місце проживання у період часу - цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю, на строк два місяці, тобто до 24 вересня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати за кожним викликом суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання;

- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні в позапроцесуальний спосіб;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю направити для виконання до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік та застосувати електронний засіб контролю до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про виконання ухвали повідомити суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021 за № 0000054 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України, у закритому судовому засіданні на 03 серпня 2023 року о 9-00 год. у приміщенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, 1А (каб. 210).

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисників обвинуваченого.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 26.07.2023 року о 12-00 год.

Суддя ОСОБА_1