БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1067/23
Провадження №1-кс/497/360/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

18.05.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000301 від 15.05.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 15.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000301 від 15.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2023 близько о 10:22 годині, у магазині «Гоша» в м. Болград, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, під час зняття грошових коштів для пенсіонерки ОСОБА_7 , підмінили одну купюру номіналом у 500 гривен на сувенірну купюру, яку разом з іншими коштами передали ОСОБА_7 , а справжню купюри залишили собі, заволодівши таким чином грошовими коштами останньої шляхом обману.

У подальшому, ОСОБА_7 не знаючи, що їй підсунули несправжню купюру, у іншому магазині «Універсам» під час розрахунку за товар, надала вказану сувенірну купюру, де їй повідомили, що вона не справжня та розірвали на 7 частин.

16.05.2023 після допиту ОСОБА_7 , вона добровільно надала працівникам поліції розірвану сувенірну купюру з семи частин, які разом складають одну купюру номіналом у 500 гривен, на якому мається напис: «100% не является платежным средством».

Крім того, 16.05.2023 охоронець магазину «Гоша» добровільно надав працівникам поліції на оптичному диску DVD-R «Axent» два відеофайли на які зафіксовано факт зняття вищевказаними особами грошей та підміни однієї купюри.

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна та необхідності його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливлює встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України..

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явилися, слідчий надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 15 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2023 близько о 10:22 годині, у магазині «Гоша» в м. Болград, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, під час зняття грошових коштів для пенсіонерки ОСОБА_7 , підмінили одну купюру номіналом у 500 гривен на сувенірну купюру, яку разом з іншими коштами передали ОСОБА_7 , а справжню купюри залишили собі, заволодівши таким чином грошовими коштами останньої шляхом обману.

У подальшому, ОСОБА_7 не знаючи, що їй підсунули несправжню купюру, у іншому магазині «Універсам» під час розрахунку за товар, надала вказану сувенірну купюру, де їй повідомили, що вона не справжня та розірвали на 7 частин.

15.05.2023 ОСОБА_7 добровільно надала працівникам поліції розірвану сувенірну купюру з семи частин, які разом складають одну купюру номіналом у 500 гривен, на якому мається напис: «100% не является платежным средством», що зафіксовано протоколом добровільної видачі від 15.05.2023 року.

Крім того, 16.05.2023 охоронець магазину «Гоша» добровільно надав працівникам поліції на оптичному диску DVD-R «Axent» два відеофайла за такими назвами:

192.168.0.220_ch1_1536_2739,

192.168.0.220_ch8_1536_2739,

записані камерами відеоспостереження, встановлені при вході у магазин «Гоша», де встановлений банкомат банку «Приватбанк», на які зафіксовано факт зняття вищевказаними особами грошей та підміни однієї купюри, що зафіксовано протоколом добровільної видачі від 16.05.2023 року.

Постановою слідчого від 16.05.2023 року вилучені речі визнано речовими доазами.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовим доказом у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування. Також слід заборонити користування та розпорядження цим майном, оскільки в іншому разі вилучене майно може бути приховано, пошкоджено чи втрачене.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, з врахуванням того, що вилучене майно добровільно видано володільцями.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на ініціатора цього клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було добровільно видана 15-16.05.2023 року ОСОБА_7 та охоронцем магазину «Гоша», в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000301 від 15.05.2023 року, а саме:

-розірвана сувенірна купюра з семи частин, які разом складають одну купюру номіналом у 500 гривен, на якому мається напис: «100% не является платежным средством»;

-оптичний диск DVD-R «Axent» з двома відео файлами 192.168.0.220_ch1_1536_2739 та 192.168.0.220_ch8_1536_2739

шляхом заборони відчуження, користування і розпорядження цим майном.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1