Провадження № 1-кс/947/6213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000166 від 12.05.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарячківка Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 12.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів у складі прокурорів першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції НПУ № 1194о/с від 17.12.2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Установлено, що 05.05.2023 року у родини ОСОБА_7 загинула їх малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який випав з 5 поверху будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

За вказаним фактом СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 05.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. Враховуючи те, що родина ОСОБА_7 не обізнана в кримінально-процесуальному законодавстві України, та їм невідомі можливі наслідки досудового розслідування у кримінальному провадженні, 06.05.2023 року або 07.05.2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням наразі не встановлено вони вирішили, звернутись до давнього знайомого - співробітника поліції ОСОБА_4 , якому близько 2-2,5 років тому ОСОБА_9 здійснював ремонтні роботи у квартирі для отримання відповідних консультацій.

У подальшому, для отримання вказаних консультацій, ОСОБА_10 зателефонувала до ОСОБА_4 , повідомила останньому про факт нещасного випадку, який стався з її малолітнім сином ОСОБА_8 та про те, що співробітниками СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні та попросила приїхати ОСОБА_4 до них.

У період з 06.05.2023 року по 07.05.2023 року, біль точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави для вирішення питання про подальше закриття кримінального провадження, розпочатого за фактом смерті малолітньої дитини ОСОБА_10 .

Реалізовуючи злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 , що йому необхідно з`їздити до СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області для з`ясування обставин факту нещасного випадку та стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 05.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в період з 07.05.2023 року по 08.05.2023 року в обідній час доби, більш точний час та дату досудовим розслідування не встановлено, попередньо зателефонувавши ОСОБА_10 , прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся з останньою та її матір`ю ОСОБА_11 .

Під час розмови з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, повідомив, що кримінальне провадження за фактом смерті ОСОБА_8 , розслідується слідчим СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, та для впливу на слідчого за прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000622 ОСОБА_10 необхідно надати йому грошові кошти у розмірі 500 доларів США. На вказану незаконну вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_12 погодилась.

Далі, 11.05.2023 року близько 14:08 годин, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 у ході телефонної розмови з ОСОБА_10 повідомив, що сума, яку йому потрібно передати для вирішення її питання змінилась та складає вже 600 доларів США, яку їй необхідно надати впродовж декількох днів, а у випадку, якщо ОСОБА_10 найближчим часом не надасть обумовлену суму грошових коштів, вона та її чоловік ОСОБА_9 будуть притягнуті до відповідальності і у подальшому будуть позбавленні батьківських прав на їх спільну доньку.

Розуміючи незаконність вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_10 при першій можливості 12.05.2023 року, з метою викриття та припинення злочинної діяльності останнього, звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин. Після чого дії, які ОСОБА_10 вчиняла за зазначеним фактом та за вказаними обставинами, здійснювалися під контролем правоохоронних органів.

Надалі, 16.05.2023 року близько 13:40 годин, продовжуючи свої неправомірні дії, направлені на особисте збагачення, ОСОБА_4 прибув до квартири

АДРЕСА_4 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, вимагав та одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 600 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на 16.05.2023 року становить 21941,16 гривень, за здійснення ним впливу на слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, який відповідно до п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється особою уповноваженою на виконання функцій держави, з метою закриття вищевказаного кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За викладених обставин 16.05.2023 року о 14 год. 24 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на характер імовірно вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість та те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати вказаний запобіжний захід.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра пред`явлена її підзахисному за ч. 3 ст. 369-2 КК України є необґрунтованою. Ризики формально зазначено у клопотанні сторони обвинувачення. У підозрюваного стійкі соціальні зв`язки, він одружений, має постійне місце проживання. Також звернула увагу на те, що її підзахисний має на утриманні малолітню дитину у якої незадовільний стан здоров`я, про надала відповідні медичні документи. З урахування викладеного, захисник просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання, додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.05.2023 року о 14 год. 24 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України підтверджується: матеріалами Одеського управління ДВБ НПУ та заявою ОСОБА_10 при вчинення злочину; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_10 від 12.05.2023 року; протоколом огляду та вручення грошових від 16.05.2023 року; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 16.05.2023 року; протоколом освідування ОСОБА_4 від 16.05.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.05.2023 року; протоколом допиту ОСОБА_10 від 16.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2023 року; заявою ОСОБА_10 від 17.05.2023 року з додатками переписки з ОСОБА_4 .

На підставі даних матеріалів, слідчий суддя вважає, що надані прокурором матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а тому відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний з підозрою не погоджується, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено усіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та наразі не вилучено усі речі, які можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України в частині того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення наразі також існує.

Також, враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_4 при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, в частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що стороною обвинувачення вони необґрунтовані, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Надані стороною захисту у судовому засіданні медичні документи про поганий стан здоров`я дитини підозрюваного не доводять неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

При вирішенні питання щодо визначення розміру застави слідчий суддя бере до уваги фактичні обставини імовірного кримінального правопорушення, характер такого правопорушення, яке пов`язане із імовірним вимаганням інспектором поліції в умовах воєнного стану грошових коштів, характеризуючі дані підозрюваного, матеріали кримінального провадження, встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід визначити заставу у розмірі 185 (ста вісімдесяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 540 (чотириста дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок) гривень, який на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000166 від 12.05.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 185 (ста вісімдесяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 496 540 (чотириста дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 14.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема із: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1