Справа № 953/650/23
н/п 1-кс/953/4352/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

володільця майна ОСОБА_3 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 27.03.2022,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить:

Накласти арешт на речі та документи, що належать громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 22 шт., загальною сумою 2200 доларів США;

2) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт., загальною сумою 5000 доларів США;

3) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 26 шт., загальною сумою 2600 доларів США;

4) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 77 шт., загальною сумою 7700 доларів США;

5) металевий предмет з пластиковим корпусом білого кольору з маркуванням «ИМ-47, № агрегата , заказ № 1076 та паспорт з маркуванням «8Г4.030.004 ПС на изделие № .2018 рік»;

6) мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max» imei: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;

7) аркуші формату А-4 з чорновими записами з інформацією щодо маркуванні та ідентифікації запчастин, всього на 46 арк.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000349 від 27.03.2022 за фактом вчинення кримінальних правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході проведення досудового розслідування отримано відомості про те, що невстановлені на даний час громадяни України здійснюють дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності держави в умовах воєнного стану, які полягають у збиранні інформації щодо діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , місць розташування її підрозділів, чисельності, озброєння тощо з метою надання вказаної інформації представникам Російської Федерації. Також, невстановленими наразі громадянами України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності держави в умовах воєнного стану, здійснюються дії із накопичення запчастин до авіаційної техніки та танків для їх подальшого надання збройним силам та формуванням Російської Федерації, які проводять бойові дії на території України.

Так, за наявними даними, до вказаної протиправної діяльності може бути причетний громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, за грошову винагороду, надав згоду на конфіденційне співробітництво зі спеціальними службами РФ і за вказівкою своїх кураторів підшукує на території України авіаційні комплектуючі, які в умовах накладення міжнародних санкцій на РФ критично необхідні для поточного будівництва та ремонту військової авіації агресора.

У зв`язку із неможливістю постачання вказаної групи контрольованих товарів безпосередньо до РФ, куратори ОСОБА_7 організували канал реекспорту зазначеної продукції через території Республіки Молдова та Китайської Народної Республіки, в т.ч. за допомогою міжнародних сервісів поштового зв`язку (Nova Poshta Global, Meest Post, DHL тощо).

Разом із цим, за наявними даними, ОСОБА_8 , з метою отримання запасних частин виробництва ПрАТ «ФЕД», до своєї протиправної діяльності залучив громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 в рамках вказаного кримінального провадження, у зв`язку перевіркою причетності до розслідуваного злочину, проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якого виявлено та вилучено зазначені вище предмети.

Вилучені предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність зазначеної особи та/або інших осіб до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав, наведених у його обґрунтування.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_3 , а також його представник адвокат ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що зазначене майно належить йому на праві власності і не має відношення до обставин кримінального провадження.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом з тим, що стосується арешту мобільного телефона «Iphone 12 Pro Max» imei: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , слідчий суддя зазначає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі матеріальні носії інформації, а наявні на них електронні файли і відомості.

У цьому контексті слід відзначити, що електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, а тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19.05.2020 та у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020).

З огляду на це, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились (за виключенням передбачених законом випадків).

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що після проведення необхідних експертних досліджень та процесуальних дій майно - мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max» imei: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 має бути переданий на відповідальне зберігання його володільцю ОСОБА_3 , із одночасним попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Інші доводи і заперечення учасників кримінального провадження на зазначені у цій ухвалі висновки слідчого судді не впливають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 27.03.2022, - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, що належать громадянину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 22 шт., загальною сумою 2200 доларів США;

2) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт., загальною сумою 5000 доларів США;

3) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 26 шт., загальною сумою 2600 доларів США;

4) предмети, схожі га грошові кошти купюри номіналом 100 доларів США у кількості 77 шт., загальною сумою 7700 доларів США;

5) металевий предмет з пластиковим корпусом білого кольору з маркуванням «ИМ-47, № агрегата , заказ № 1076 та паспорт з маркуванням «8Г4.030.004 ПС на изделие № .2018 рік»;

6) мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max» imei: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;

7) аркуші формату А-4 з чорновими записами з інформацією щодо маркуванні та ідентифікації запчастин, всього на 46 арк.

Місцем зберігання арештованого майна згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 визначити камеру схову Управління СБУ в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали складений і підписаний 19.06.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1