Справа № 463/3826/22
Провадження № 1-кп/761/866/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 15.03.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківська, громадянина України, з вищою освітою, працюючого керівником пральні ФОП « ОСОБА_3 », одруженого, який має неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

15 липня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Верховного Суду надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів щодо ОСОБА_2 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі поданого до суду обвинувального акту.

Під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні захисником обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокатом ОСОБА_6 , було подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження №0000147 від 15.03.2022, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 було повідомлено про підозру після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вказував, що вперше ОСОБА_2 намагались вручити підозру ще 05.10.2021 року, однак оскільки ОСОБА_2 на той момент вже набув статусу адвоката - таке повідомлення про підозру не може вважатись врученим у належний спосіб. За словами захисника належним чином ОСОБА_2 повідомлено про підозру лише 11.11.2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав клопотання свого захисника та стверджував, що у нього ніхто не питав чи є він адвокатом. Більш того, навіть дізнавшись 05.10.2021 року що він є адвокатом, йому все рівно було вручено підозру у непередбаченому, з урахуванням таких обставин, порядку.

Прокурор, у відповідь на клопотання захисника, подав письмові заперечення, в яких зазначав, що кримінальне провадження було розпочато до внесення змін до ст. 219 КПК України, а тому у сторони обвинувачення не було обмежень в строках досудового розслідування до моменту вручення повідомлення про підозру.

Дослідивши обвинувальний акт з долученими до нього додатками, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.

У відповідності до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру, закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

При цьому, положення п.2 ч.3 ст.314 КПК України передбачають, що у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу суд має право закрити провадження у підготовчому судовому засіданні.

Положення ст. 113 КПК України передбачають, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Керуючись під час прийняття судового рішення зокрема Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та КПК України суд враховує, що всі зазначені вище акти, в той чи інший спосіб встановлюють для кожної особи право на дотримання щодо неї належної правової процедури (procedural due process), зокрема і в частині дотримання стороною обвинувачення, а в більш широкому сенсі - державою, передбачених чинним законодавством процесуальних строків.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Відповідно до положень ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Так, під час підготовчого судового засідання судом було встановлено наступне.

Так, 22.09.2017 до ЄРДР внесено відомості за № 0000196;

16.04.2020 року за № 0000264 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 367 КК України.

21.01.2021 року прокурором у кримінальному провадженні № 0000264 - прокурором третього відділу управління процесуального керівництва підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОФП ОСОБА_7 підслідність вказаного кримінального правопорушення визначено за ГСУ НП України.

16.03.2021 першим заступником Генерального прокурора подальше здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000264 від 16.04.2020 за ч. 2 ст. 367 КК України доручено Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань.

16.03.2021 прокурором об`єднано матеріали досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000264 та № 0000196. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000196.

Надаючи свої заперечення на клопотання захисника про закриття провадження, прокурор вказує, що якщо в об`єднаному кримінальному провадженні розслідуються кримінальні правопорушення, відомості про які внесені як до, так і після 15.03.2018, то правовий режим у такому провадженні є єдиним і визначається датою внесення до ЄРДР відомостей про перше (за порядком обліку в ЄРДР) кримінальне правопорушення; такий правовий режим поширюється на всі наступні епізоди (незалежно від дати внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР) та є незмінним протягом усього часу досудового розслідування, а тому днем початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, в якому об`єднанні матеріали декількох досудових розслідувань, є дата внесення до ЄРДР відомостей про перше (за порядком обліку в ЄРДР) кримінальне правопорушення, незалежно від дати внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, які об`єднанні у це кримінальне провадження.

На підставі викладеного прокурор прийшов до висновку, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 відомості до ЄРДР у якому внесено до набрання чинності Законом України № 2147-VIII не сплив, оскільки, як про це стверджує прокурор, у вказаному кримінальному провадженні до 05.10.2021 жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому продовження строку досудового розслідування кримінальним процесуальним законодавством не встановлено.

Надаючи оцінку доводам сторін в розрізі ціього питання, суд роз`яснює, що у своєму рішенні № 753/12578/19 від 31.10.2022 року, Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду було викладено правовий висновок, обов`язковий до врахування усіма судами, зокрема і судом першої інстанції, під час розгляду даного кримінального провадження, в силу імперативних вимог ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»

Відповідно до вказаного висновку, положеннями п. 4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII зміни щодо судового контролю за продовженням строку досудового розслідування не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Разом із тим загальні положення КПК не містять підґрунть до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК окремих правових режимів щодо вирішення питання про продовження строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону № 2147-VIII. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд вказує, що єдина комплексна система процесуальних норм, принципів, правових засобів і правових гарантій, що дозволяють забезпечити максимально сприятливу реалізацію інтересів суб`єктів кримінального провадження та, як результат, реалізацію завдань самого кримінального провадження, свідчить про необхідність застосування положень щодо продовження строків досудового розслідування слідчим суддею в об`єднаних провадженнях у межах повноважень, визначених положеннями як Закону № 2147-VIII, так і Закону № 2617-VIII, якщо відповідні кримінальні процесуальні відносини щодо продовження процесуальних строків виникли після введення в дію цих Законів.

Незастосування положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIII у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, відповідно до вказаного рішення Верховного Суду - є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування.

За таких умов суд, з урахуванням обов`язковості вищевказаної позиції Верхового суду, приходить до висновку, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 22.09.2017, з 16 березня 2021 року має рахуватись у відповідності до вимог ст. 219 КПК України в редакції Закону України № 2147-VIII з урахуванням змін, внесених Законом України № 2617-VIII, оскільки кримінальне провадження було об`єднано із кримінальним провадженням № 0000264 від 16.04.2020, яке було розпочате вже після внесення відповідних відомостей до ст. 219 КПК України.

Зі змісту наданої прокурором постанови від 16.03.2021, про об`єднання кримінальних проваджень № 0000196 від 22.09.2017 та № 0000264 від 16.04.2020, вбачається, що досудове розслідування в рамках об`єднаного кримінального провадження № 0000196 від 22.09.2017 здійснювалось за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 1,2 ст. 367 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України - тяжкий злочин, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України - особливо тяжкий злочин.

Положення ч. 2 ст. 219 КПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII з урахуванням змін, внесених Законом України № 2617-VIII, передбачають, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України, яка, з урахуванням вищевикладених мотивів, щодо обов`язковості позиції Верхового суду, викладеної у рішенні № 753/12578/19 від 31.10.2022 року, є такою, що підлягає застосуванню в даному кримінальному провадженні - днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Отже, оскільки днем початку досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000196 вважається 22 вересня 2017 року, водночас досудове розслідування здійснювалось за ознаками вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину - строк такого досудового розслідування становив 18 місяців з дня внесення відомостей до ЄРДР, тобто строк досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000196, з 16.03.2021 року вважався таким, що вже сплив і всі подальші процесуальні дії та рішення вважаються таким, що вчинені поза межами строку досудового розслідування.

Згідно з ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому, за подібних обставин Верховний Суд у своєму рішенні №367/1335/21 від 03.04.2023 року прийшов до аналогічного висновку, відповідно до якого, суд має закрити кримінальне провадження на стадії підготовчого судового засідання у разі, якщо в кримінальному провадженні повідомлення про підозру здійснено поза межами строку досудового розслідування.

ОСОБА_2 не обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000147 від 15.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, вперше надійшов до суду 26.05.2022 року, тобто після завершення строку досудового розслідування, процесуальні застереження щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбачені п. 10 ч. 2 ст. 284 КПК України - відсутні. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із направленням обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування.

В рамках даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 , було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з тим, положення ст. 203 КПК України передбачають, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, зокрема, і після закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження №0000147 від 15.03.2022 підлягає закриттю, а отже і запобіжний захід, застосований в рамках такого кримінального провадження підлягає скасуванню. За таких умов, застосований в рамках кримінального провадження №0000147 від 15.03.2022 щодо обвинуваченого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід скасувати.

Крім того, положення ст. 129 КПК України передбачають повноваження суду розглядати заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті виключно у разі ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

В той же час, вирішення питання щодо цивільного позову у кримінальному провадженні по суті, вимагало б від суду дослідження усіх пов`язаних із даним позовом обставин кримінального провадження, яке можливо здійснити виключно під час судового розгляду, разом з тим, в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із надходженням обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування - судовий розгляд не призначається.

За таких умов суд приходить до висновку про необхідність залишити без розгляду заявлений у кримінальному провадженні позов генерального директора ДП «Сервіс» ОСОБА_8 від 03.06.2022 року

Враховуючи відсутність у розпорядженні суду на даній стадії необхідних матеріалів кримінального провадження, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо долі речових доказів та щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим, вважає за необхідне роз`яснити сторонам кримінального провадження право звернутися до суду у порядку ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення цих питань.

Керуючись ст. ст. 26, 112-116, 129, 203, 219, 284, 303, 304, 314-316, 369-372, 392 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000147 від 15.03.2022 відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, - закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Позов генерального директора ДП «Сервіс» ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Скасувати застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 07 серпня 2023 року 14 год. 40 хв.

Суддя: ОСОБА_1