Справа № 352/1297/22
Провадження № 11-кп/4808/177/23
Категорія ч.2 ст. 286-1КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Тисменицького районного суду від 13 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Липівка Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, розлученого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.06.2022 року за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років,

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк шість років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2022 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на шість років.

Згідно вироку, 13 липня 2021 року приблизно о 02 год. 00 хв., водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, в умовах недостатньої видимості через темну пору доби, керував технічно справним автомобілем марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 із увімкненим ближнім світлом фар у автомобілі, у салоні якого перевозив пасажирів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і рухався ділянкою автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», під`їзд до м.Тисмениці, що проходить між с. Хом`яківка та с. Марківці Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку с. Марківці.

При цьому водій ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі,

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом перебуваючи під впливом наркотичних речовин;

п. 1.10., стосовно терміну «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

п. 12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 .

У результаті ДТП потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - лицевої травми з переломами усіх стінок верхньощелепної пазухи зліва, переломом виличної кістки та її дуги зліва зі зміщеннями, крововиливами в лобну пазуху зліва та обох верхньощелепних пазух, синцем в ділянці правого ока; закритої тупої травми грудної клітки та її органів з переломами 4-9 ребер зліва, 3-5 ребер справа, забоєм правої легені, синцями та саднами в ділянці грудної клітки, яка ускладнилась лівобічним пневмотораксом, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (дренаж плевральної порожнини по Бюлау); закритої тупої травми верхнього плечового поясу з переломом лівої лопатки зі зміщенням, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (відкрита репозиція з внутрішньою фіксацією МОС пластиною та шурупами); закритої тупої травми органів малого тазу з розривом сечового міхура, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (ушивання розриву сечового міхура з подальшим дренуванням); закритої тупої травми лівої нижньої кінцівки з переломом лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (закритої репозиції з внутрішньою фіксацією), гвинтоподібними переломами великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній третині, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (відкрита репозиція з внутрішньою фіксацією); закритої тупої травми правої нижньої кінцівки з багатоуламковими переломами великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній та середній третинах, яка ускладнилась післятравматичним невритом малогомілкового нерва справа.

Закрита тупа травма органів малого тазу з розривом сечового міхура відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю (згідно п.п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 від 17 січня1995 року).

Закрита тупа травма грудної клітки та її органів з переломами 4-9 ребер зліва, 3-5 ребер справа, забоєм правої легені; закрита тупа травма верхнього плечового поясу з переломом лівої лопатки зі зміщенням; закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки з переломом лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, гвинтоподібними переломами великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній третині; закрита тупа травма правої нижньої кінцівки з багатоуламковими переломами великогомілкової та малогомілкової кісток у верхній та середній третинах, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286-1 КК України.

З вироком суду не погодився обвинувачений ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу із змінами, в якій вказує на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, яке полягає у тому, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку ст.349 ч.3 КПК України, не роз?яснив йому наслідки такого розгляду та не з?ясував, чи правильно він розуміє зміст фактичних обставин справи. Внаслідок цього, він не знав, що не матиме права оскаржувати фактичні обставини справи в суді апеляційної інстанції.

Просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Також з вироком суду не погодився прокурор. Вважає його незаконним, з підстав істотного порушення вимог кримінально процесуального закону. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував обов?язкові умови застосування спрощеного порядку дослідження доказів, передбаченого ч.3 ст.349 КПК України - з?ясування правильного розуміння учасниками судового провадження змісту певних фактичних обставин, добровільності їх позиції щодо відсутності необхідності дослідження цих обставин, а також роз?яснення судом учасникам судового провадження процесуальних наслідків такого порядку дослідження доказів, які тягнуть за собою обмеження права на апеляційне оскарження.

Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений, захисник та прокурор просили задовольнити їхні апеляційні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд було проведено судом у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, без повного дослідження всіх доказів зібраних у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є згода на такий розгляд усіх учасників кримінального провадження. При цьому, суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проте, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції цих вимог закону дотримано не було.

Згідно журналу судового засідання від 11.01.2023 року та аудіозапису судового засідання (а.с.128-134, 176), під час розгляду кримінального провадження суд поставив на обговорення питання щодо порядку судового розгляду. Учасниками було запропоновано провести його згідно ч.3 ст.349 КПК України, але розпочати з допиту потерпілого. В судовому засіданні після допиту потерпілого обвинувачений ОСОБА_8 визнав повністю вину та всі обставини, які викладені в обвинувальному акті. Але рішення про порядок судового розгляду судом ухвалено не було.

При цьому суд, не з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що зазначене порушення перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку про скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд має розглянути кримінальне провадження з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства. За результатами судового розгляду суд має винести законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення з наведенням аналізу усіх досліджених доказів, а також мотивів на обґрунтування своїх висновків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги: обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора задовольнити.

Вирок Тисменицького районного суду від 13 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 29 жовтня 2023 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4