Справа № 461/7040/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/387/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 17 год. 28 хв. 28.05.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 745 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 999 580 гривень (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

-не відлучатися з постійного місця проживання, а саме помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 31.03.2023 року скасувати, та постановити ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 год. 28 хв. 28.05.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 283720 (двісті вісімдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції необгрутовано прийняв рішення про задоволення клопотання слідчого.

Стверджує, що метою застави є забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а не покарати його. Тому вважає, що визначений ОСОБА_7 розмір застави є занадто непомірним, а в матеріалах справи відсутні дані про наявність в підозрюваного коштів у визначеному розмірі.

Апелянт вважає, що у сторони обвинувачення практично немає підстав посилатись на ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і зазначає, що ні стороною обвинувачення, ні судом не було встановлено жодного ризику щодо підозрюваного. Судом першої інстанції повною мірою не досліджено особу ОСОБА_7 , який раніше не був судимий, не перебував в розшуку та не чинив жодного опору під час затримання.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники не заперечили проти розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані

З матеріалів справи встановлено, що слідчим відділом УСБ України у Львівській області розслідуються матеріали кримінального провадження №0000275, внесені до ЄРДР 09.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.305, ч.3 ст.311 КК України.

30 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.311 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна, за викладених в клопотанні слідчим обставин та доданих до нього матеріалів є обґрунтованою. Враховано, особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, немає сталого джерела доходів, оскільки офіційно не працює, неодружений, що свідчить про відсутність у нього факторів соціального стримування та існують ризики того, що перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів даного кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги щодо розміру застави, яка на думку захисту, є завищеною та непомірною, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абз.2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував сімейний та майновий стан ОСОБА_7 , обставини кримінального провадження, вчинення кримінального правопорушення в складі організованої групи, кількість епізодів злочинної діяльності, її систематичний характер, пересилання прекурсорів по всій території України в особливо великих розмірах, значну кількість вилучених під час проведення обшуків у фігурантів даного кримінального провадження прекурсорів, їх вартість на чорному ринку, розмір вилучених грошових коштів у співучасників злочинної змови, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Таким чином, з врахуванням особи обвинуваченого та обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, з корисливих мотивів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та, з врахуванням матеріального стану підозрюваного, із визначенням застави у розмірі 745 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки, та зважаючи, отримання організованою групою значних нелегальних доходів від злочинної діяльності, не буде завідомо непомірною для нього.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком із визначенням розміру застави у розмірі 745 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 999 580 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді