ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/5412/20 Номер провадження 11-кп/814/2131/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0001069 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 13 червня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11 серпня 2023 року із визначенням застави у розмірі 45 000 грн.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 18 жовтня 2020 року, таємно, шляхом віджиму віконного скла проник до вагончику, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав електричний інструмент, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 31 742 грн.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, характеризуючими даними обвинуваченого, а саме, відсутність у останнього соціальних зв`язків.

Крім того, суд взяв до уваги повідомлення Харківської міської медичної частини №27 відповідно до якого обвинувачений має задовільний стан здоров`я, забезпечений лікарськими засобами в повному обсязі, додаткових обстежень та стаціонарного лікування за межами установи виконання покарань не потребує.

У своїй апеляційній скарзі захисник із врахуванням наданих доповнень просив ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням електронного засобу стеження.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що прокурором не надано доказів, які підтверджують наявність зазначених у його клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а суд не навів інших підстав для продовження запобіжного заходу, оскільки зі спливом часу саме існування обгрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.

Просить звернути увагу, що обвинувачений не порушував застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розшук не оголошувався та повідомлено про виклик до суду не отримував.

Зазначає, що обвинувальний акт вже направлено до суду, зібрано усі докази, допитано потерпілих та свідків, тому ризики на які вказує прокурор на даний час не існують.

Крім того, обвинувачений протягом тривалого строку знаходиться під вартою, проте судовий розгляд не завершено та неодноразово судові засіданні відкладалися у зв`язку із неявкою свідків та потерпілого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0001069 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Крім того, суд взяв до уваги особу обвинуваченого, а саме, відсутність у останнього соціальних зв`язків та повідомлення Харківської міської медичної частини №27 відповідно до якого обвинувачений має задовільний стан здоров`я, забезпечений лікарськими засобами в повному обсязі, додаткових обстежень та стаціонарного лікування за межами установи виконання покарань не потребує.

Також є непереконливими твердження захисника, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні чи суттєво зменшилися, у зв`язку з тим, що досудове розслідування закінчилося, наявні у справі свідки допитані та проведено всі необхідні слідчі дії, оскільки судовий розгляд не завершений та суд вправі допитувати учасників провадження повторно або додатково, досліджувати докази для об`єктивного встановлення фактичних обставин справи.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, судом правильно вирішено продовжити раніше визначений розмір застави у розмірі 45 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 13 червня 2023 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4