печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001025 від 13.12.2022 року слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001025 від 13.12.2022 року слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд спави просив здійснювати без виклику володільця майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001025 від 13.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України. Матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виділено з кримінального провадження № 0001158 від 26.08.2022 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання слідчий вказує наступне.

Після тимчасової окупації частини території Донецької області її окупаційною адміністрацією, а саме фактичним керівництвом так званої «ДНР», окремим населеним пунктам та топографічним об`єктам Донецької області присвоєно найменування, які не відповідають офіційним назвам цих пунктів і об`єктів. Зокрема, Мангушській селищній територіальній громаді Маріупольського району Донецької області незаконно присвоєне найменування «Першотравневий район ДНР».

У подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку червня 2022 року, в умовах військового контролю збройних сил держави-агресора над вказаною територією та встановленого ними окупаційного режиму було сформовано незаконні органи влади в тимчасово окупованому смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області. Зокрема, указом так званого «голови Донецької Народної Республіки» ОСОБА_5 № 264 від 03.06.2022 на окупованій території утворено місцеву адміністрацію ДНР «адміністрацію Першотравневого району».

Після чого невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа представників окупаційної влади російської федерації проведено роботу з виявлення осіб серед місцевого населення смт. Мангуш, які б виконували організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у правоохоронних, контролюючих, контролюючих, судових органах та незаконних органах влади, зокрема, в окупаційній місцевій адміністрації держави-агресора, а також здійснювали діяльність за відповідними напрямками у співпраці з ними.

При цьому, значна кількість громадян України з числа співробітників правоохоронних, контролюючих, судових органів та органів місцевої влади смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області, діючи між собою за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи кожен протиправний характер своїх дій, погодилися співпрацювати із окупаційною владою та виконувати вказівки та розпорядження представників окупаційної влади та військових посадових осіб зс рф. При цьому, зазначена група осіб розподілила між собою подальші ролі у реалізації вищевказаного спільного злочинного задуму.

Так, в один із днів у період з червня 2022 року до 06.09.2022 (більш точна дата органом досудового розслідування встановлюється) невстановлені особи із числа представників окупаційних сил російської федерації, запропонували громадянці України ОСОБА_4 обійняти посаду керуючої справами у незаконно створеному органі влади - окупаційній адміністрації держави-агресора «Адміністрації Першотравневого району ДНР».

При цьому, громадянка України ОСОБА_4 , яка постійно проживала на території смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області та тривалий період часу працювала в Маріупольській районній державній адміністрації Донецької області, була достеменно обізнана про те, що у 2014 році розпочалась збройна агресія російської федерації проти України, а також про те, що з 24.02.2022 вона переросла у широкомасштабне вторгнення військ рф на територію суверенної держави, до громадянства якої вона належить. Також ОСОБА_4 , об`єктивно розуміла зміст загальновідомих подій про те, що збройні формування російської федерації шляхом вчинення воєнного нападу захопили Маріупольський район Донецької області та створили на окупованій території окупаційні адміністрації.

Незважаючи на вказані факти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи, що Україна є унітарною державою, її суверенітет України поширюється на всю територію держави, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи в тимчасово окупованому смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області, керуючись корисливими мотивами, з метою сприяння представникам окупаційної влади та військовим посадовим особам зс рф у веденні агресивної війни проти України, а також допомоги агресору створити вертикаль незаконних органів управління, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими працівниками правоохоронних, контролюючих, судових органів та незаконних органів влади смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області, які перейшли на бік ворога, нехтуючи при цьому положеннями Конституції України та вимогами інших законів України, погодилась виконувати відведену їй роль у реалізації спільного злочинного задуму та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме «керуючої справами адміністрації Першотравневого району ДНР».

У подальшому, достовірно розуміючи, що на території смт. Мангуш Маріупольського району Донецької області діє окупаційний режим, введений у зв`язку із захопленням військовослужбовцями та представникам збройних сил російської федерації території та державної влади у вказаному населеному пункті, всупереч передбаченого Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку, ОСОБА_4 приступила до виконання покладених на неї представниками рф організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади - окупаційної адміністрації держави-агресора.

У такий спосіб ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді «керуючої справами адміністрації Першотравневого району ДНР», діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками окупаційної адміністрації, у тому числі з працівниками правоохоронних органів України, які перейшли на бік ворога, здійснює незаконні владні повноваження на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, а отже виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарській функції.

Так, ОСОБА_4 , займаючи посаду «керуючої справами адміністрації Першотравневого району ДНР» в незаконному органі влади і виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарській функції стосовно мешканців Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками окупаційної адміністрації, які перейшли на бік ворога, а саме «головою адміністрації Першотравневого району ДНР» ОСОБА_6 та «заступником голови адміністрації Першотравневого району ДНР» ОСОБА_7 в один із днів у період з квітня 2022 року по 16:36 год. 06.09.2022 у світлу пору доби, перебуваючи у невстановленому приміщенні смт Мангуш, в якості «представників влади» привітали з днем народження місцеву жительку ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 , займаючи посаду «керуючої справами адміністрації Першотравневого району ДНР» в незаконному органі влади і виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарській функції стосовно мешканців Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими представниками окупаційної адміністрації, які перейшли на бік ворога, зокрема «головою адміністрації Першотравневого району ДНР» ОСОБА_6 , 20.10.2022 у денну пору доби в приміщенні Мангушської селищної ради, яка знаходиться за адресою: Донецька обл., Маріупольський р-н, смт Мангуш, просп. Миру 62, прийняла участь у нараді під головуванням останнього, на якій були присутні не менше 16 осіб, та розглядались «робочі питання».

28.11.2022 складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке вручене у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Постановою слідчого від 18.11.2022 підозрювану оголошено у розшук, проведення якого доручене Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України.

Згідно повідомлення оперативного підрозділу та інформації з реєстрів речових прав, ОСОБА_4 має у приватній у власності наступне майно: квартира АДРЕСА_1 (на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_9 ); автомобіль Peugeot 206, 2006 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 .

Слідчий вказує, що оскільки, санкція інкримінованого злочину окрім іншого передбачає конфіскацію майна, а підозрювана може відчужити зазначене майно, з метою забезпечення цього виду покарання на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України воно підлягає арешту.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленомуцим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Згідно положенням до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що 28.11.2022 складено та погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке вручене у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Так, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 26, 107, 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у формі позбавлення права на його відчуження та розпорядження, яке на праві приватної власності належить підозрюваній у кримінальному провадженні № 0001025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

квартиру АДРЕСА_1 (на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_9 );

автомобіль Peugeot 206, 2006 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1