Справа №704/804/20
Номер провадження 1-кп/710/31/23
УХВАЛА

іменем України

09.08.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

провівши в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області в залі суду судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 29.03.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 від Черкаського апеляційного суду до Шполянського районного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000090 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

09.07.2021 ухвалою судді було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.04.2023 кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 , 29.03.2020, близько 12:00 години, знаходячись по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, незаконно, протиправно, умисно, з мотивів фізично покарати ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, не маючи на те ніякої потреби в обстановці, що склалася, наніс один удар металевою частиною лопати в ліву частину голови ОСОБА_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, садна лиця, крововилив лівого ока, які згідно висновку судово медичної експертизи №05-7-01/272 від 06.05.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , орган досудового розслідування кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

02.08.2023 року обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву в якій міститься прохання закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники судового процесу не заперечували проти задоволення заяви обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч.2 ст. 125 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 192/3301/16-к від 25.02.2021 року.

На сьогоднішній день 09.08.2023, з моменту вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення, яке було вчинено 29.03.2020 року минуло більше як три роки. Крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є проступком, з моменту скоєння якого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення заяви обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст. 285, 286, 288 п.2 ч.3 ст. 314 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 29.03.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1