Справа № 932/5036/23
Провадження № 1-кс/932/2195/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001692 від 26.05.2023, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001692 від 26.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2023 року приблизно о 07:20 в Чечелівському районі м. Дніпро по пр. Б. Хмельницького збоку вул. Б. Кротова в напрямку вул. Шинної рухався автомобіль «NISSAN ROGUE» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в районі вул. Матроської, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво за напрямком руху автомобіля. Внаслідок ДТПІ пішохід отримав тілесні ушкодження.

Вказане повідомлення зареєстровано в журналі ЄО Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 17025 від 26.05.2023.

26 травня 2023 року було вилучено автомобіль «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_3 , адреса м. Дніпро, вул. Терпигорєва, 12, та направлено для зберігання на спеціалізований майданчик тимчасового тримання транспортних засобів розташований за адресою м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22-К.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за М 0001692 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.286 КК України.

26 травня 2023 року транспортний засіб «NISSAN ROGUE» реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як вказує слідчий у клопотанні, вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні власник майна заперечив проти задоволення клопотання. Просив відмовити у його задоволенні, та повернути автомобіль у користування, оскільки він використовується для охорони громадського порядку силами добровольчого формування «Варта Дніпра».

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Вважаю можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого.

Вислухавши пояснення власника майна, Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001692 від 26.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 26.05.2023 року приблизно о 07:20 в Чечелівському районі м. Дніпро по пр. Б. Хмельницького збоку вул. Б. Кротова в напрямку вул. Шинної рухався автомобіль «NISSAN ROGUE» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в районі вул. Матроської, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво за напрямком руху автомобіля. Внаслідок ДТПІ пішохід отримав тілесні ушкодження.

Правова кваліфікація даної події злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події слідчим вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), та направлено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 26.05.2023, автомобіль визнано речовим доказом.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль марки «Nissan» модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_4 , виходжу з того, що цей транспортний засіб має істотне значення для досудового розслідування, оскільки є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, є підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту. Тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на транспортний засіб марки «Nissan» модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, обмеження користування майном можливе тоді, коли існують ризики того, що власник майна може змінити, приховати, спотворити або знищити речові докази.

В ході розгляду клопотання встановлено, що автомобіль має незначні механічні пошкодження, тому його зберігання можливе власником без шкоди для кримінального провадження. Крім того, автомобіль використовується для діяльності добровольчого формування «Варта Дніпра», яке здійснює охорону громадського порядку в умовах воєнного стану.

Таким чином, в ході розгляду клопотання не встановлено ризиків того, що власник майна зможе приховувати, змінити, пошкодити, зіпсувати цей речовий доказ, тому приходжу до висновку про можливість арешту лише із забороною відчуження та розпорядження. Тому клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001692 від 26.05.2023, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Nissan» модель «ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), з позбавленням права на відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ