печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката: ОСОБА_3 , слідчої: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022,-

В С Т А Н О В И В :

21.04.2023 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022.

Скарга мотивована тим, що 03.03.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було обрано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою встановлено було по 30.04.2023 включно.

Кримінальне провадження перебуває в провадженні 2 відділення 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України, створено слідчу групу згідно постанови від 20.02.2023.

ОСОБА_5 було поміщено до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України м. Київ, Печерський район, провулок Аскольдів, буд. 3А, де він перебуває під вартою.

Підозрюваного ОСОБА_5 поміщено до Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України (адреса: 02000, м. Київ, Печерський район, провулок Аскольдів, буд. 3А), де останній незаконно утримується під вартою вже більше місяця, на підставі вказівок невідомих на цей час службових осіб Офісу Генерального прокуратура та Служби безпеки України.

На момент звернення до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваний ОСОБА_5 продовжує утримуватись під вартою у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, що в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.

Сторона захисту вважає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України є незаконним, порушує право на захист та презумпцію невинуватості, з огляду на наступне.

Тримання під вартою, як вид запобіжного заходу, може бути застосований виключно на підставі судового рішення, в даному випадку ухвали слідчого судді. Порядок тримання під вартою та порядок виконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного закону здійснюється виключно в передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Відділ забезпечення досудового слідства Служби безпеки України є ізолятором тимчасового тримання, а тому тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , у межах зазначеного відділу можливе лише за умови проведення слідчих дій у порядку передбаченому КПК України.

Сторона захисту доводить до відома слідчого судді, що ніякі слідчі дії відносно підозрюваного ОСОБА_5 , та/або за його участю в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000583 стороною обвинувачення не проводяться.

Таким чином, перевезення та подальше утримування (наразі більше п`яти діб) підозрюваного ОСОБА_5 , у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України є незаконним. Законом не передбачено тримання підозрюваних щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ізоляторах тимчасового тримання, яким є Відділ забезпечення досудового слідства Служби безпеки України

Зазначене свідчить про незаконні свавільні дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора та Служби Безпеки України по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 , та невиконання ухвали слідчого судді про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту вважає, що тримання під вартою ОСОБА_5 , у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України, застосування щодо нього спеціальних засобів (наручників) та утримування в одиночній камері є тиском на підозрюваного, який направлений на примушування останнього надати покази проти самого себе та визнати вину у кримінальних правопорушеннях, які йому інкриміновані порушення презумпції невинуватості ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 10 ч. 1. ст. 7, ст. 17 КПК України.

Утримування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у Відділі забезпечення досудового слідства Служби безпеки України є порушенням права ОСОБА_5 на свободу, оскільки позбавлення свободи може бути здійснено виключно у порядку, який визначений законом ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 5 ч. 1. ст. 7, ст. 12 КПК України.

Захисник-адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо вимог, зазначених у скарзі заперечувала, вказала, що підстави для переведення підозрюваного з Відділу забезпечення досудового слідства СБ України м. Київ до Державної установи "Київський слідчий ізолятор" відсутні, оскільки відповідно до постанови старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 про визнання місця тримання під вартою від 02.05.2023, вбачається, що від оперативного підрозділу отримано інформацію щодо об`єктивної загрози життю та здоров`ю підозрюваного ОСОБА_5 в Київському слідчому ізоляторі ДПС України в м. Києві і Київської області, пов`язаної з його минулою професійною діяльністю в Національній поліції України.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи захисника та заперечення слідчого приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п. 1.4. інструкції про порядок тримання осіб у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) Служби безпеки України затвердженого наказом Служби безпеки України 26.07.2008 N 589, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2008 р. за N 1013/15704 (надалі - інструкція) терміни тримання у спеціально відведених місцях для тимчасового тримання (ізоляторах тимчасового тримання) затриманих і осіб, які тримаються під вартою визначаються відповідно до законодавства України.

Згідно з п.1.5. інструкції спеціально відведене місце для тимчасового тримання (ізолятор тимчасового тримання) забезпечує тримання: осіб, затриманих за підозрою у вчиненні злочину; осіб, які тримаються під вартою на термін до 3 діб (якщо їх доставка до слідчого ізолятора (далі - СІЗО) у цей строк неможлива через віддаленість або відсутність належних шляхів сполучення, вони можуть перебувати в спеціально відведеному місці для тимчасового тримання (ізоляторі тимчасового тримання) не більше 10 діб); підсудних (засуджених), які прибули із СІЗО у зв`язку з розглядом справи в суді або проведенням з ними слідчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (надалі - закон 2) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 3 ст. 1 закону 2 встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 закону 2 підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

пунктом 18 ч. 1 ст. З КПК України, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає наявними підстави для задоволення скарги та вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022 та уповноважених осіб Служби безпеки України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022, в тому числі ВЗДС СБ України, негайно перевести підозрюваного ОСОБА_5 в Державну установу "Київський слідчий ізолятор" на строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який застосований відносно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 11, 26, 206, 369-372, 582 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 206 КПК України у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022 та уповноважених осіб Служби безпеки України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000583 від 27.10.2022, в тому числі ВЗДС СБ України, негайно перевести підозрюваного ОСОБА_5 в Державну установу "Київський слідчий ізолятор" на строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який застосований відносно підозрюваного.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1