Справа № 161/9818/23 Провадження №11-сс/802/284/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2023 вищевказану скаргу повернуто особі, яка її подала.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області подана до суду після закінчення строку для оскарження бездіяльності, який передбачений ч.1 ст.304 КПК України, і при цьому питання про поновлення цього строку суб`єктом його подання, як це передбачено у п.3 ч.2 ст.304 КПК України, не порушувалось.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, представник скаржника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність через порушення кримінального процесуального законодавства, просить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції поданої ним скарги.

Вказує про те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають дійсності та спростовуються наявними доказами і нормами КПК України. Так, ОСОБА_7 не міг подати заяву до Луцького РУП ГУНП у Волинській області 01.06.2023 про кримінальне правопорушення, оскільки у цей період включно по 02.06.2023 перебував в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», про й що ним було зазначено у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно заява подавалась через спецвідділ в прядку, який визначений ДУ «Луцький слідчий ізолятор», яка згідно із супровідним листом №К-228 від 01.06.2023 зареєстрована в цій установі 05.06.2023 за №16842, а Луцьким РУП ГУНП у Волинській області отримана 05.06.2023 за №К-773. Тому, оскільки заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2023 отримана Луцьким РУП ГУНП у Волинській області 05.06.2023, а не 01.06.2023, як про це вказано в судовому рішенні, то початком строку оскарження бездіяльності є 06.06.2023 і 10-денний строк, передбачений ч.1 ст.304 КПК України закінчувався лише 16.06.2023. Факт отримання заяви ОСОБА_7 саме 05.06.2023 також стверджено і письмовим рішенням Луцького РУП ГУНП у Волинській області №К-773/50-02/2023 від 06.06.2023. Таким чином, право на оскарження бездіяльності у скаржника в даному випадку виникло саме із 06 червня 2023 року, а скарга до суду була подана 14.06.2023. тобто в межах 10-денного строку, а тому у слідчого судді були відсутні підстави для повернення скарги з підстав пропуску строку на оскарження.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 і його представника ОСОБА_8 , які апеляцію підтримали та просили задовольнити, прокурора, яка скаргу вважала безпідставною, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні передбачений КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок, строк та процедуру розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування .

Згідно із ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За положеннями ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Даних вимог Закону слідчим суддею дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 перебуваючи в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» звернувся до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою від 01.06.2023 про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України, яка за вих.№16842 від 05.06.2023 відправлена цьому правоохоронному органу і отримана останнім 05 червня 2022 року та зареєстрована за №К-773. Дані обставини підтверджується листом ДУ «Луцький слідчий ізолятор» від 16842 від 05.06.2023 та листом Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 06.06.2023 за вих.№К-773/50-02/2023, який представником ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 отриманий 13.06.2023 на письмовий запит останнього від 12.06.2023.

До Луцького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Луцького РУП ГУПН у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 01.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення, представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся 14 червня 2023 року, про що свідчить проставлений на скарзі штемпель суду.

Фактично представником скаржника оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, як це передбачено ст.214 КПК України.

За положеннями до ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що передбачений ч.1 ст.304 КПК України 10-денний строк оскарження бездіяльності, допущеної відповідним суб`єктом в розумінні ст.214 КПК України, слід обчислювати з часу отримання заявником або ж його представником офіційної відповіді щодо розгляду заяви (отримання витягу з ЄРДР або іншої офіційної відповіді).

А тому, враховуючи положення ст.214 КПК України, а також встановлені обставини в частині, що стосуються строку звернення із скаргою на бездіяльність слідчого, апеляційний суд не погоджується із висновком, який зробив слідчий суддя про те, що після спливу 24 годин після подання ОСОБА_7 01 червня 2023 року відповідної заяви про злочин, починається 10-денний строк, протягом якого можна оскаржити бездіяльність.

В даному випадку беручи до уваги час отримання офіційної відповіді від правоохоронного органу - 13.06.2023, строк подання скарги на бездіяльність слідчого фактично припадав на 23 червня 2023 року, а скарга до суду подана 14 червня 2023 року. При цьому, скаржник у цій скарзі зазначав про обставини отримання відповіді та дату отримання.

Таким чином, скаргу було подано протягом десяти днів з моменту отримання офіційної відповіді на заяву про злочин, тобто у строк, який визначений ч.1 ст.304 КПК України для оскарження, зокрема бездіяльності слідчого правоохоронного органу.

В даному випадку порушувати перед судом питання про поновлення строків звернення із скаргою до суду на бездіяльність слідчого не потрібне, оскільки скарга подана у десятиденний строк з моменту отримання офіційної відповіді.

Слідчий суддя суду першої інстанції при перевірці матеріалів скарги та постановленні оскаржуваної ухвали на вказані норми законодавства та наведені обставини звернув увагу, не надав їм належну оцінку, та відповідно прийшов до передчасного висновку про необхідність повернення скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України, чим позбавив особу доступу до правосуддя.

Апеляційний суд вважає, що зазначене вище є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді.

Разом з тим, скасовуючи ухвалу слідчого судді, колегія суддів вважає за доцільне вказати про те, що суд апеляційної інстанції не може постановити нову ухвалу у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України, оскільки доводи скарги не були предметом перевірки в суді першої інстанції, а тому направляє скаргу в суд першої інстанції, в процесі якого необхідно об`єктивно розглянути скаргу з урахуванням доводів, які викладені в ній, та прийняти об`єктивне процесуальне рішення у відповідності до вимог КПК України.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження за скаргою представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - направленню на новий судовий розгляд для виконання вимог ст.ст.303 - 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року в даному провадженні, якою повернуто скаргу представника скаржника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб правоохоронного органу, - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції для виконання вимог ст.ст.303 - 307 КПК України.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді