Справа № 638/7315/23
Провадження № 1-кс/638/1450/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при прийнятті скарги ОСОБА_2 на протиправну бездіяльність слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 ,-

встановив:

07.07.2023 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 з питань неповного внесення відомостей заяви ОСОБА_4 від 05.04.2023 року до ЄРДР; зобов`язати слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 внести відповідні зміни (редагування) до фабули кримінального правопорушення №001072 від 04.05.2023 року, а саме: «невстановлені особи» виправити на « ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ». В обґрунтування скарги зазначає, що відомості внесені в ЄРДР не відповідають відомостям, зазначеним в заяві ОСОБА_4 від 05.04.2023 року, тобто слідчим порушена вимога підпункту 14 підпункту 2 розділу 2 Положення про порядок ведення ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Так, виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зазначений у ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно положень статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 30.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 про внесення змін до фабули кримінального провадження №0001072 від 04.05.2023 року.

На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується у ч. 3 ст. 26 КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

В даному випадку потерпілий фактично не погоджується зі змістом постанови про відмову у задоволенні його клопотання слідчим, що не є предметом регулювання ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що за положеннями КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень здійснюють слідчі органу досудового розслідування, зокрема слідчих підрозділів (п. 17 ч.1 ст. 3, ст. 38 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Водночас нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування здійснює прокурор у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, який, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, також є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (чч. 1, 2 ст. 36 КПК України).

Таким чином, досудове розслідування провадиться спеціальним органом, який є самостійним у своїй діяльності.

Згідно із пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження та забезпечення законності й обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

Зважаючи на наведені положення закону, слідчий суддя виконує контролюючу функцію під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні в чітко визначеному процесуальним законом порядку та не наділений повноваженнями втручатись у розслідування у будь-який інший спосіб.

Враховуючи викладене, фактичне оскаржені дії слідчого, який є процесуально самостійною особою, щодо правильності внесеної до ЄРДР інформації, не підлягають оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України. При цьому інших підстав оскарження для розгляду слідчим суддею в поданій скарзі по суті потерпілим не зазначено.

Згідно із ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За положенням ч. 4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою, оскільки скаргу подано на рішення слідчого, яке не підлягає оскарженню.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на протиправну бездіяльність слідчого СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1