справа № 619/1567/23
провадження № 1-кп/619/104/23
ВИРОК

іменем України

26 квітня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000370 від 08.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працює токарем виробничого підрозділу «Локомотивне депо Харків-Сортувальний», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Згідно з указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно пункту № 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією РФ проти України.

ОСОБА_3 наприкінці лютого 2022 року, більш точного часу під час досудового слідства не встановлено, перебуваючи на вул. Центральній у смт Слатине Дергачівської ОТГ Харківської області, де на дорозі перебувала знищена колона військових вантажних автомобілей марки «Урал», які належали збройним силам рф, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, реалізуючи його в невстановленому під час досудового розслідування місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідок їх настання шляхом присвоєння знайденого, придбав вибухові пристрої та вибухову речовину, які переніс до будинку АДРЕСА_1 , де продовжував їх зберігати до 07.12.2022. Співробітниками поліції 07.12.2022 проведено невідкладну слідчу дію, а саме огляд місця події у домоволодінні, у якому мешкає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого в присутності понятих виявлено та вилучено на території подвір`я предмет ззовні схожий на запал для гранати УДЗ та корпус гранати зеленого кольору типу РГД, відповідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ19/121-23/436-ВТХ від 26.01.2023 є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГН та підривачем УДЗ; корпус гранати РГН в окремому стані до категорії боєприпасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового способу виготовлення; підривач до ручних осколкових гранат УДЗ є вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення, відноситься до категорії засобів ініціювання; при штатному з`єднанні корпусу гранати РГН і підривача УДЗ конструкція буде складатися з заряду вибухової речовини та засобу підриву і в сукупності являти собою наступальну ручну гранату РГН, яка відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення - боєприпасів.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та зберігання вибухових пристроїв, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненному та засуджує свій вчинок.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким злочином, але тяжкі наслідки відсутні, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 установлено, що він одружений, є таким, що не має судимості, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, працює та за місцем роботи характеризується позитивно, перебуває на обліку з приводу хвороби на цукровий діабет.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини цієї статті.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи дані про особу винного, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненному, засудив свій вчинок, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2022 накладено арешт, в т.ч. на запал для гранати УДЗ, поміщеного до сейф-пакету KZV2125005 та корпус гранати зеленого кольору типу РГД, поміщено до сейф-пакету KIV21250004.

Постановою слідчого від 17.01.2023, в т.ч. зазначені речі визнані речовими доказами та передані на зберігання до ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню, а речові докази знищенню.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у загальній сумі 3020,48 грн.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ19/121-23/436-ВТХ від 26.01.2023 в сумі 3020,48 грн (три тисячі двадцять гривень 48 копійок).

Арешт майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2022 (справа № 619/860/22, провадження № 1-кс/619/223/22) скасувати в частині накладення арешту на корпус гранати зеленого кольору типу РГД, який поміщено до сейф-пакету KIV21250004 та запал для гранати УДЗ, поміщеного до сейф-пакету KZV2125005.

Речові докази: корпус гранати зеленого кольору типу РГД, поміщено до сейф-пакету KIV21250004 та запал для гранати УДЗ, поміщеного до сейф-пакету KZV2125005, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1