печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Укртехносинтез» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Укртехносинтез» () про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2023 року у провадженні № 757/2697/23-к в межах кримінального провадження № 0000459 від 04.07.2022 року.

В засідання представник особи в інтересах, якої подано клопотання, - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає, у зв`язку з чим його неявка відповідно до вимог ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 111-1 КК України. Нагляд за додержанням законодавства під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2023 року у провадженні № 757/2697/23-к, в межах кримінального провадження № 0000459 від 04.07.2022 року, накладено арешт на грошові кошти, зокрема ТОВ «Укртехносинтез» (), що обліковуються на рахунках в АТ «КБ «ГЛОБУС» (ідентифікаційний код юридичної особи 35591059, МФО 380526, юридична адреса: провул. Куренівський, 19/5, м. Київ, 04073): НОМЕР_1 (980 - українська гривня), який належить ТОВ «Укртехносинтез» (ідентифікаційний код юридичної особи 21127532); НОМЕР_1 (840 - долар США), який належить ТОВ «Укртехносинтез» (ідентифікаційний код юридичної особи 21127532); НОМЕР_1 (978 - євро), який належить ТОВ «Укртехносинтез» (ідентифікаційний код юридичної особи 21127532), та заборонено розпоряджатися вказаними грошовими коштами, що знаходяться на вказаних банківських рахунках, за винятком сплати до бюджетів податків, зборів та інших обов`язкових платежів, зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу підприємств на зазначені банківські рахунки, внутрішньобанківські рахунки та зупинити видаткові операції з коштами, які надійшли на вказані рахунки та знаходяться на них, окрім сплати до бюджету податків, зборів та інших обов`язкових платежів, а також виплати заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого,їх захисника чи законного представника,іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2023 року, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в розумінні ст. 98 КПК України кошти, які обліковуються на арештованих рахунках, не можуть бути речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року.

Крім того, прокурором в засіданні не обумовлено жодного слова про те, що матеріали кримінального провадження містять банківські виписки про рух коштів по рахунках ТОВ «Укртехносинтез» (), відкритих в АТ «КБ «ГЛОБУС», якими підтверджується рух коштів через банківські рахунки. Зокрема, слідчому судді не надано відомостей, яким чином грошові кошти в безготівковій формі, що обліковуються на рахунках у банківській установі, можуть зберегти на собі сліди злочину та містити відомості, які можуть бути використані як доказ.

Слід зазначити, що за ч.ч.2, 5 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Однак, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 20.01.2023 року задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на зазначені розрахункові рахунки, з метою забезпечення речових доказів, однак іншої підстави для накладення арешту на майно прокурором не зазначалось, хоча санкцією ст. 111-1 ч. 4 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, що вказує про наявність правових підстав для накладення арешту з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, у відповідність до вимог ч.ч. 2, 5 ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного,обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, представник ТОВ «Укртехносинтез» (), не був присутнім в засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, що у свою чергу позбавило права останнього на обґрунтування своєї правової позиції щодо вирішення питання про арешт майна.

Так, зі змісту ухвали слідчого судді від 20.01.2023 року вбачається, що власники та службові особи ПрАТ «Полтавський турбомеханічний завод» () та ПрАТ «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІКОМПРЕСОРМАШ» (), діючи в інтересах представників російської групи компаній, які здійснюють господарську діяльність, яка спрямована на зміцнення промислово-економічного потенціалу РФ, впровадили протиправну схему реалізації компресорного обладнання для потреб різних підприємств, в тому числі оборонно-промислового комплексу РФ, тобто здійснювали передачу матеріальних ресурсів збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, а також здійснюють провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором. Засновниками (бенефіціарами) були підприємства РФ та РБ, а також ряд осіб, які володіють відповідними частками у статутному капіталі підприємств, і відповідно ці особи є особами причетними до злочинів та через ТОВ «Домініон Бізнес Парк» мають прямий вплив та контроль над підприємством, яке володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «Укртехносинтез» (до зміни 26.05.2022 року Спільне українсько-білоруське підприємство «Укртехносинтез») розміром 12 000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Відповідальність за ч. 4 ст. 111-1 КК настає за дії у вигляді передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та (або) збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора. Також за цією частиною кваліфікуються дії з провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, в т.ч. з окупаційною адміністрацією держави-агресора. Положеннями ст. 3 ГК України визначено поняття господарської діяльності. Фактично під категорію провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, потрапляє будь-яке постачання товару, виконання робіт, надання послуг таким органам влади (окупаційній адміністрації) або державі-агресору.

Разом з тим, враховуючи норми ст. 98 КПК України, диспозицію ст. 111-1 ч. 4 КК України прокурором в судовому засіданні не надано матеріалів, з яких вбачається причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними прокурором обставинами кримінального правопорушення за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування та будь-якими діями, зазначеними у ч. 4 ст. 111-1 КК України, які б реально вчиняли ТОВ «Укртехносинтез» та підтвердження таких дій.

Тобто, стороною обвинувачення за період з початку кримінального переслідування та накладення арешту не отримано достатніх даних з яких вбачався б причино-наслідковий зв`язок між рухом коштів, наявність коштів на розрахункових рахунках та зазначених стороною обвинувачення обставинами кримінального провадження за фактом якого здійснюється досудове розслідування та будь-якими діями зазначеними у ст. 364, ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того, прокурором також не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу грошових коштів, які обліковуються на рахунках підприємства, тим більш відповідність їх критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки останні не можуть бути речовим доказом у відповідності до ст. 98 КПК України.

Зокрема, в слідчого судді відомості, що посадові особи ТОВ «Укртехносинтез» є відповідальність підозрюваними, обвинуваченими, особами, які в силу закону несуть цивільну за шкоду, завдану діями підозрюваних, обвинувачених або неосудними особами відсутні.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна у провадженні № 757/2697/23-к відпала потреба й виходячи з даних що були здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження та встановлені під час розгляду справи в суді, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Укртехносинтез» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Укртехносинтез» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000459 від 04.07.2022 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, заборону розпорядження, зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, внутрішньобанківські та інші обмеження на рахунки у всіх банках, накладені на грошові кошти ТОВ «Укртехносинтез» (), на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2023 року у провадженні № 757/2697/23-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1