УХВАЛА

29 червня 2023 року

м. Київ

справа № 1-5/2000

провадження № 51-1313 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого

2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 04 травня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого

2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають

при виконанні вироку Волинського обласного суду від 07 квітня 2000 року,

в якому він просив привести вказаний вирок у відповідність до чинного законодавства шляхом виключення пункту «а» з кваліфікації його дій за п. «а» ст. 93 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року (далі - КК в редакції 1960 року) та усунути протиріччя і сумніви у цьому вироку, а саме перекваліфікувати злочин із ст. 93 КК в редакції 1960 року на ст. 94 цього Кодексу; звільнити його від основного та додаткового покарання на підставі

п. 5 ч. 1 і ч. 5 ст. 80 КК в редакції 1960 року в зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку.

Волинський апеляційний суд своєю ухвалою від 04 травня 2023 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

У касаційній скарзі засуджений висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку вказаних судових рішень.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали

про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного

чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після

їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Право на оскарження судових рішень у касаційному порядку не є абсолютним. Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи

та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на ч. 6 ст. 539 КПК, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

За змістом статей 424 та 539 КПК, судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на ухвалу, якою вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, касаційному оскарженню не підлягає.

Таким чином, оскаржувані судові рішення не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення,

яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду

від 04 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3