ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000095 від 24 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід, та працевлаштований неофіційно, раніше судимий 05.04.2021 року вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 60 годин, покарання відбув,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представика потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 систематично, а саме 23 та 24 грудня 2022 року, а також 3 січня 2023 року, перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані гніву, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою він продовжує спільно проживати, виражав на її адресу словесні образи, використовуючи нецензурну лайку та погрожував їй фізичною розправою, а також шарпав за верхній одяг, тим самим своїми діями викликав в ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що призвело до погіршення якості життя, що виразилось у втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень, працівниками відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, стосовно ОСОБА_3 були складенні протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 2 січня 2023 року, 13 січня 2023 року та 15 січня 2023 року.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Підволочиського районного суду в Тернопільській області від 23 січня 2023 року та від 6 лютого 2023 року, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанови суду набрали законної сили.

Крім того, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне вчинення домашнього насильства стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у близьких відносинах, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, бажаючи їх настання, 24 травня 2023 року близько 08:00 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , без будь-якого значного приводу розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого ображав її, виражаючись при цьому нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижуючи її честь та гідність.

Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 , завдано психологічних страждань, що призвело до погіршення якості її життя, що виразилось у втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушені за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та зазначив, що дійсно мав з дружиною неодноразові конфлікти, під час яких приїжджали поліцейські та складали протоколи, а надалі його суд притягував до адміністративної відповідальності. Про вчинене шкодує, просив пробачення в дружини. Щодо покарання, то просив звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим проживають разом сім`єю та виховують дітей, одна з яких інвалід. Зазначила, що події, які зазначені в обвинувальному акті дійсно мали місце. На цей час обвинувачений поводиться нормально. Щодо покарання, то просила звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду. Інші учасники провадження вважають також за доцільне не досліджувати докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, а саме - у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, те, що він нейтрально характеризується по місцю проживання, його ставлення до скоєного та поведінку після скоєного, позицію потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання в обвинуваченні відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк. З врахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та дає суду підстави для застосування статті 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Покласти обов`язки на ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 84, 91, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1