Справа № 308/1749/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, у провадженні СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000681 від 02.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, незважаючи на викладене у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного плану, 20.03.2023 о 19 год. 24 хв ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , підшукали особу, яка мала намір перетнути державний кордон з метою виїзду до європейської країни ОСОБА_8 . В ході телефонної розмови було визначено місце зустрічі, яке відбулося в «Колибі» по вул. Цегольнянській в м. Ужгород, де на вказану зустріч з ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , прийшов ОСОБА_8 , та в ході зустрічі ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , повідомили, що згідно заздалегідь розробленої злочинної схеми, ОСОБА_8 , за їх сприяння отримує довідку «внутрішньо переміщеної особи» - далі ВПО, з якою останній прибуває на військово лікарську комісію в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому отримує направлення на обстеження, з яким в медичному закладі - КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради отримує висновок про хворобу, на підставі якого в подальшому визнається непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку, що надає змогу здійснити безперешкодний виїзд закордон, всупереч обмежень, встановлених у зв?язку із введенням на території України воєнного стану за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США.

В подальшому на виконання свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.03.2023 близько 17 год. 26 хв. перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 направилися до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_3 , та в приміщенні «Альтанки», ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , зустрілися з ОСОБА_8 , та отримали від останнього заздалегідь обумовлену суму грошових коштів у розмірі 180 тисяч гривень та 500 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 21.03.2023, становить 18280 грн., (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят гривень) за виготовлення довідки ВПО та безперешкодне проходження військово лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому безперешкодного проходження обстеження в КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради.

Після чого ОСОБА_8 , 22.03.2023 близько 08 год. 30 хв. написав заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та на підставі вказаної заяви та 23.03.2023 близько 12 год. 00 хв. отримав довідку «внутрішньо переміщеної особи» від 22.03.2023 №2104- видану Холмківською об`єднаної територіальної громади та в подальшому з вказаною довідкою направився на військово лікарську комісію до ІНФОРМАЦІЯ_3 та 08.04.2023 року отримав направлення на стаціонарне лікування до медичного закладу - КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради в якій пролікувався до моменту виписки тобто до 24.04.2023.

В подальшому 25.04.2023 ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 , де в телефонній розмові останній повідомив, щоб ОСОБА_8 , направився на проходження військово лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_3 та щоб передав там документи отримані в КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради, що останній і зробив, після чого ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 , та повідомив, що документи залишив на що останній повідомив, коли все буде готово він їх забере та особисто передасть їх ОСОБА_8 .

Крім того, на виконання свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 10.04.2023 близько 18 год. 00 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Віннична буд. 5, перебуваючи в дворі де ОСОБА_5 , зустрів ОСОБА_8 , та зайшовши у приміщення будинку вони почали спілкуватися, де під час розмови ОСОБА_8 , на виконання вказівок ОСОБА_5 , передав йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США., (що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10.04.2023 становить 109680 грн., сто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень) за довідку ВПО та безперешкодне проходження військово лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому безперешкодного проходження обстеження, в КНП «УМБКЛ» УМР та взявши грошові кошти ОСОБА_5 , запевнив ОСОБА_8 про успішне виготовлення всіх документів, необхідних останньому для визнання непридатним та виключення з військового обліку, що в подальшому надасть право безперешкодного виїзду закордон.

Після чого ОСОБА_8 , зателефонував на мобільний номер

ОСОБА_7 , та спитався що йому робити далі на що ОСОБА_7 , повідомив, коли все буде готово він зателефонує ОСОБА_9 , та особисто передасть всі документи йому.

Надалі, 20.06.2023 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 , було викрито працівниками правоохоронних органів та затримано.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, групою осіб вчиненому з корисливих мотивів.

Слідчий зазначає, що по вказаному факту 21.06.2023, громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, групою осіб вчиненому з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підозрюваному ОСОБА_5 , кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами обшуків від 20.06.2023; постановами про визнання речовими доказами; матеріалами НСРД; іншими матеріалами кримінального провадження.

Вручена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Обгрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий зазначає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, а тому будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи вплинути на них іншим чином.

Аналогічним чином ОСОБА_5 , зможе впливати ще на понятих, експертів та спеціалістів які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев"яти років, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, понятих, експертів чи спеціалістів у кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а інші більш м`які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є необґрунтованою, прокурор обґрунтовує підозру протоколом затримання, разом з тим під час обшуку у ОСОБА_5 не вилучено жодних доказів, які б свідчили про його причетність до кримінального правопорушення. Жодного допустимого доказу, того, що ОСОБА_7 вчиняв будь-які дії, що становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому кримінального правопорушення немає. Зазначені прокурором ризики нічим не доведені і ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на свідків він ніяким чином не може. Просив суд взяти до уваги, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Просив слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що немає жодного відношення до інкримінованого йому злочину. Ухилятися від слідства і суду не буде, буде сприяти слідству для встановлення істини у справі. Просив слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Також зазначив, що офіційно ніде не працює, поки що живе на заощаджені раніше кошти, а також інколи надає консультації прораба на будівництві.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.3332 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев"яти років з конфіскацією майна .

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, що характеризують підозрюваного.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду незаконно впливати на свідків, експертів чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 17 серпня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 214720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1