УХВАЛА

4 вересня2023 року

м. Київ

справа №756/422/23

провадження №51 - 4538 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчивши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 липня 2023 року касаційну скаргу захисникабуло залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення вказаних недоліків касаційну скаргу йому буде повернуто.

У межах наданого строку захисник надіслав на адресу Верховного Суду нову касаційну скаргу, однак недоліків не усунув.

Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень судом касаційної інстанції. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК, при вирішенні питання про наявність підстав зазначених у частині першій цієї норми суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з вироком Оболонського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення

та особі засудженого.

Згідно з положеннями ст. 414 КПКневідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Разом із цим, всупереч вказівкам, зазначеним в ухвалі Верховного Суду

від 31 липня 2023 року, посилаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 438, як підставу для оскарження судових рішень, захисник знову не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у розмірі призначеного ОСОБА_5 покарання з огляду на тяжкість вчиненого злочину та даних про його особу (неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень зокрема і проти власності), з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК

у їх взаємозв`язку.

До того ж, порушуючи питання про зміну вироку районного суду шляхом звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі

положень ст. 75 Кримінального кодексу України, захисник не наводить підстав (умов), з наявністю яких закон пов`язує можливість застосування приписів вказаної норми матеріального права.

Разом з тим твердження захисника про наявність інших пом`якшуючих покарання обставин, які можуть слугувати підставою для застосування до засудженого приписів ст. 75 КК, є аналогічними доводам його апеляційної скарги та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. При цьому касаційна скарга захисника не містить обґрунтованих доводів щодо незаконності висновків апеляційного суду наведених в оскаржуваному рішенні на спростування доводів його апеляційної скарги.

Крім того касаційна скарга ОСОБА_4 знову не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності до положень ст. 436 КПК.

Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. Проте не наділений повноваженнями одночасно змінити вирок районного суду та скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Таким чином, захисник не усунув недоліків касаційної скарги, а тому така підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року

та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 травня 2023 року разом

з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3