Справа №454/2122/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2023 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сокалі кримінальне провадження, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Стар`ява, Старосамбірського району Львівської області, місце реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше судимої - 26.08.2022року Личаківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 419 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обіймаючи, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.09.2021 № 327-ос посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону (далі - інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») діючи в групі із ОСОБА_6 - державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці, ОСОБА_7 - молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - молодший інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою - інспектором прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в обов`язки якої входило здійснення контролю кількості осіб, які знаходяться у транспортному засобі та кількістю осіб, яка заявлена в пред`явленому контрольному талоні, 08.04.2022 здійснили незаконне переміщення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України (далі ДКУ) в напрямку Республіки Польща за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , домовилась із ОСОБА_4 , яка в свою чергу домовилась із ОСОБА_7 про організацію незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Польща ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В подальшому, 07.04.2022 о 23:36 год. ОСОБА_10 , діючи умисно, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою здійснення незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на територію Республіки Польща через державний кордон України за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», зі свого мобільного номеру телефону ( НОМЕР_2 ) надіслала ОСОБА_4 повідомлення про марку та номерні знаки транспортного засобу в якому незаконно переміщатиметься ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, а саме транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TOURAN, VIN номер кузова: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В свою чергу ОСОБА_4 , отримавши відомості про транспортний засіб, в якому незаконно переміщатимуться через ДКУ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою не відображення у контрольному талоні, який видається при в`їзді транспортного засобу у пункт пропуску через ДКУ, правдивої інформації про кількість людей, які переміщуються в транспортному засобу, повідомила ОСОБА_7 марку та модель вказаного транспортного засобу.

В подальшому, через деякий проміжок часу, а саме 08.04.2022 близько 01:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у транспортному засобі марки VOLKSWAGEN, моделі TOURAN, VIN номер кузова: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , в якому поміж інших знаходились ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прибули до пункту пропуску «Угринів-Долгобичув» митний пост «Угринів» Львівської митниці, де на них очікував молодший інспектор прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 , який реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, діючи умисно, згідно попередніх злочинних домовленостей з ОСОБА_4 не здійснив перевірку паспортів громадян України для виїзду за кордон, а також документів, які дають право на перетин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ДКУ на період дії правового режиму воєнного стану, після чого в порушення Порядку здійснення контролю на виїзд з України, затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.11.2021 № 217-Од відобразив в контрольному талоні відомості, щодо кількості осіб, яка не відповідає дійсності, а саме вказав меншу кількість осіб, які переміщаються у вказаному ТЗ (зазначив 3 особи), таким чином забезпечив можливість в`їзду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на територію пункту пропуску без відповідного обліку для подальшого незаконного їх переміщення через державний кордон України.

Після чого, перебуваючи безпосередньо в пункті пропуску «Угринів-Долгобичув», ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України, діючи умисно, виконуючи свою роль у незаконному переміщенні осіб через ДКУ, підійшла до автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі TOURAN, VIN номер кузова: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому, серед інших осіб, знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та усвідомлюючи що вказані особи чоловічої статі знаходяться у транспортному засобі, відібрала паспорти громадян України для виїзду за кордон тільки у ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та з метою незаконного переміщення їх ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) через ДКУ не внесла відомості про їхнє переміщення через ДКУ до інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт-1», таким чином забезпечила можливість незаконного переміщення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнала свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 332 КК України, щиро розкаялася.

11.05.2023 року прокурор Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 та обвинувачена ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз, уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 332 КК України, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 332 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначеного ОСОБА_4 вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.08.2022 за ч. 3 ст.28, ч.3 ст.332, ч. 3 ст. 419 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 роки; із звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 роки та права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 роки.

З урахуванням наявності у ОСОБА_4 міцних родинних зв`язків, її поведінка після вчинення злочинних дій, вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, особу підозрюваної, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, позитивні характеристики з місця праці та місця проживання, сторони дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваної без ізоляції від суспільства та застосування до неї звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи викладене, сторони домовилися клопотати перед судом про призначення ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки та покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 332 КК України, оскільки вона незаконне переправляла осіб через державний кордон України, сприяла їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, будучи службовою особою з використанням службового становища.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, а також вимогам ч.1 ст.369 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті та обставинам справи.

Вивчивши документи кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинуваченій ОСОБА_4 цілком зрозумілі її права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки їй зрозумілі.

Після наданих роз`яснень обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор, також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час розгляду справи суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою і прокурором та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази, витрати на залучення експерта - відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.05.2023 року між прокурором Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_16 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною за ч.2 ст. 332 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначеного ОСОБА_4 вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.08.2022р. за ч. 3 ст.28, ч.3 ст.332, ч. 3 ст. 419 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки; із звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в Державній прикордонній службі України строком на 3 (три) роки та права обіймати будь-які посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов"язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1