Справа№ 953/2474/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000411 від 11.01.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В період дії воєнного стану в Україні, 05.06.2022, у денний час доби, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через відчинені двері проник до квартири АДРЕСА_2 та діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, за допомогою предмету який заздалегідь підготовлений для вчинення злочину, а саме: плоскогубців, від`єднав дроти, що з`єднували компресор з холодильником «Юрюзань 207», після чого взяв компресор від холодильника « АДРЕСА_3 », вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №167М від 10.02.2023- 433,33 грн., тим самим таємно його викрав. Після чого, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився у подальшому на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 08.06.2022, у денний час доби, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через відчинені двері проник до квартири АДРЕСА_2 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, за допомогою предмету який заздалегідь підготовлений для вчинення злочину, а саме: плоскогубців, від`єднав дроти, що з`єднували компресор з холодильником «Днепр 2», після чого взяв компресор від холодильника «Днепр 2», вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №167М від 10.02.2023 - 543,33 грн., тим самим таємно його викрав. Після чого, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився у подальшому на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 11.06.2022, у денний час доби, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через відчинені двері проник до квартири АДРЕСА_2 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, за допомогою предмету який заздалегідь підготовлений для вчинення злочину, а саме: розвідного ключа відкрутив гайки, що з`єднували двигун та два металеві баки (з нержавіючої сталі) з пральною машинкою верхньої загрузки «Харків`янка», після чого взяв, тим самим таємно викрав: двигун, вартістю 250,00 грн та два металеві баки (з нержавіючої сталі), вартістю 206,67 грн кожний. Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився у подальшому на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №167М від 10.02.2023, на загальну суму - 663,34 грн.

Крім того, 23.07.2022, у денний час доби, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через отвір у стіні проник до гаража, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_4 та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, рукою, через отвір у стіні гаража, спричинений обстрілом, з підлоги взяв, тим самим таємно викрав двигун від мотоцикла «ІЖ Юпітер 5», вартістю, згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №167М від 10.02.2023 - 3833,33 грн. Після чого, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився у подальшому на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу вчинення, обсягу та вартості викраденого, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він після повернення з міста Кам`янець-Подільского додому за адресою проживання, у зв`язку з відсутністю роботи та відсутністю грошей для власного проживання побачив у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована поряд з його квартирою, двері до якої були відкриті, холодильник «Юрюзань 207». 05.06.2022, у денний час доби, через відчинені двері увійшов до квартири АДРЕСА_2 , за допомогою плоскогубців, від`єднав дроти що з`єднували компресор з холодильником «Юрюзань 207», після чого взяв компресор від холодильника « ОСОБА_7 », і здав його на пункт приймання металобрухту за 200-250 грн. Також 08.06.2022, у денний час доби, через відчинені двері увійшов до квартири АДРЕСА_2 та за допомогою плоскогубців, від`єднав дроти що з`єднували компресор з холодильником «Днепр 2», після чого взяв компресор від холодильника «Днепр 2», здав його на пункт приймання металобрухту. 11.06.2022, у денний час увійшов через відчинені двері до квартири АДРЕСА_2 та за допомогою розвідного ключа відкрутив гайки, що з`єднували двигун та два металеві баки (з нержавіючої сталі) з пральною машинкою верхньої загрузки «Харків`янка», після чого здав двигун та два металеві баки на пункт приймання металобрухту. Також 23.07.2022, у денний час пішов до гаражу, стіну якого було пошкоджено внаслідок обстрілу, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_4 , у приміщенні гаражу він побачив двигун від мотоцикла «ІЖ Юпітер 5», і взяв його рукою через отвір у стіні гаража, здав на пункт приймання металобрухту за 200-250 грн. Шкодує про скоєне, вчинював крадіжки оскільки були необхідні гроші.

Потерпілі в судове засідання не з`явився, від них надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих злочинів повністю доведена.

При призначенні покарання, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку скоєного діяння та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким, щиросердно дієво розкаявся у скоєному, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню істини у справі, на диспансерному обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, скарг та компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, є покарання в межах санкції ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у виді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

Згідно з частиною 4 статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №760/26543/17 касаційний суд з огляду на неоднаковість застосування частини 4 статті 70 КК України визначив порядок визначення покарання та надав правовий висновок, згідно з яким, якщо до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вироком застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а надалі встановлено, що вона винна у вчинені інших кримінальних правопорушень, які вчинено до постановлення цього вироку, у таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена на підставі статті 75 КК України, на час ухвалення нового вироку і яке рішення приймає суд під час ухвалення нового вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою закону силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення частини 4 статті 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий вирок за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно (пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Таким чином, оскільки суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, яке необхідно відбувати реально за даним вироком, вважає за необхідне визначити, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022 року стосовно обвинуваченого, необхідно виконувати самостійно.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК також установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за частиною 4 статті 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 лютого 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ФОП ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , МФО НОМЕР_3 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість ) гривень 31 копійка.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1