Провадження по справі № 1-«кс»/522/7091/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з даною скаргою, в порядку ст. 303 КПК України на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання, в порядку ст. 303 КПК України від 01.11.2022 року.

Станом на момент розгляду скарги, прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 01.11.2022 року.

Заявник ОСОБА_5 просить слідчого суддю зобов`язати прокурора, розглянути клопотання, яке полягає внесенні іншої кваліфікації до ЄРДР в рамках вказаного кримінального провадження.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово викликаним в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до диспозитивності як загальної засади кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених кримінальним процесуальним законом (ч. 1 ст. 26 КПК України).

Згідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 статті 220 КПК України визначено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, КПК України не передбачає обов`язку слідчого і прокурора «виконати» клопотання сторони кримінального провадження, а лише зобов`язує його розглянути протягом певного строку, в разі відмови у задоволенні винести постанову і повідомити заявника про результати розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, клопотання адвоката ОСОБА_3 було розглянуто, стороні було вмотивовано відмовлено в задоволенні вимог клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що предмет оскарження станом на теперішній час відсутній, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 376, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, залишити без задоволення з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає. Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлен, ня про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_6

30.12.2022