Справа № 303/5369/23
н.р. стат. звіту - 387
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 22.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого солдата, такелажника відділення взводу технічного забезпечення батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 (на момент вчинення злочину), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисниці ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді такелажника відділення взводу технічного забезпечення батальйону матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 02.01.2023 був відсутній на ранковому шикуванні підрозділу в пункті постійної дислокації в АДРЕСА_2 , та був відсутній на військовій службі до 09.05.2023, до моменту самостійного прибуття до органу досудового розслідування в АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він, після повномасштабного вторгнення рф в Україну, наприкінці лютого 2022 року, добровільно пішов у воєнкомат (ВЛК не проходив) та 01.03.2022 був зарахований в штат в/ч. Перші три місяця в повному обсязі виконував поставлені завдання знаходячись на передовій. Однак, по проходженні трьох місяців в нього погіршився стан здоров`я (почав задихатися, німіла ліва нога), про що він постійно повідомляв командирам. Знаходячись у відпустці наприкінці 2022 року, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я постійно звертався за медичною допомогою. Станом на сьогоднішній день не може пройти більше 500 метрів, починається задишка, німіє ліва нога. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що дійсно 02.01.2023 він не з`явився на службу до в/ч НОМЕР_1 та був відсутній до 09.05.2023, знаходячись вдома за станом здоров`я. Розкаюється у вчиненому.

З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) - самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого - з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність пом`якшуючих обставин та водночас відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також приймає до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, мобілізований 01.03.2022, безпосередньо приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, а також стан здоров`я обвинуваченого (великий перелік хвороб, в тому числі пов`язаних з проходженням військової служба, за довідкою ВЛК від 20.05.2023 - обмежено придатний до військової служби), а тому приходить до висновку щодо призначення покарання за ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання, із застосуванням ст.75 КК України та з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Щодо застосування судом звільнення від відбування покарання, передбаченого ст. 75 КК України, то слід зауважити наступне.

Так, у зв`язку із набранням 27 січня 2023 року чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2839-IX від 13.12.2022 посилено кримінальну відповідальних за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст.ст. 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

При цьому, згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із вищенаведеного та того, що вчинений ОСОБА_3 злочин є триваючим, вчиненим в період 02.01.2023 - 09.05.2023, суд вважає, що при призначенні покарання останньому слід керуватися вимогами кримінального закону в редакції Закону, що діяв саме на момент коли було розпочато кримінальне правопорушення, тобто 02.01.2023.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 05 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 02 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 з`являтися для реєстрації до командира військової частини у якій проходить військову службу, а у разі звільнення з військової служби до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти командира військової частини у якій проходить військову службу про зміну місця проживання, а у разі звільнення з військової служби уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1