Справа № 755/5533/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001448 від 18.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українка Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого не офіційно різноробочим на будівництві, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.09.2010 Обухівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 26.04.2011 Обухівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки 5 місяців;

- 05.07.2017 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік;

- 20.04.2018 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців з іспитовим строком 2 роки;

- 28.03.2019 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;

- 03.12.2019 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 8 місяців;

- 19.08.2021 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- 16.01.2023 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки з іспитовим строком 2 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 18.04.2023 приблизно о 16 год. 50 хв. перебував у торгівельному залі магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9-Г, де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для покупців та персоналу магазину, ОСОБА_3 , підійшов до вітрини із представленим асортиментом товару, після чого взяв до рук антиперспірант чоловічий Old Spice WhiteWater 50мл, закупівельною вартістю 99 гривень 00 копійок кожний у кількості 8 штук, на загальну суму 792 гривні 00 копійок та заховав їх в пакет, який тримав у своїй руці.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не маючи наміру розраховуватись за товар, що був захований у пакеті, який був при ньому, вийшов з приміщення вказаного магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ТОВ «Вигідна покупка» на суму 792 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що він дійсно, 18.04.2023 року перебував у магазині «Аврора» за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 9г, де взяв з полиці 8 штук антиперспіранту чоловічого Old Spice, заховав їх в пакет та вийшов з приміщення магазину не розрахувавшись за нього. В подальшому був затриманий працівниками охорони магазину та в нього вилучений викрадений товар. Вказав, що викрав речі з метою продажу.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, вчинив новий злочин в період іспитового строку, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, не одружений, спосіб життя, повідомив, що працює не офіційно, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України частково приєднавши до даного вироку невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки даний злочин ОСОБА_3 вчинено в період іспитового строку за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 16.01.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

На переконання суду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту та застосування ст. 69 КК України та призначення покарання ОСОБА_3 нижче від найнижчої межі, оскільки обвинувачений неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив даний злочин в період іспитового строку за вироком, що ухвалений лише 3 місяці до того, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також враховує, що обвинуваченим викрадено речі, які не є предметами першої необхідності, а згідно пояснень обвинуваченого викрадалися ним з метою продажу.

Таким чином, підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання, а саме 18.04.2023 року до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 16.01.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та з урахуванням вимог ст. 72 КК України остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 /п`яти/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 18.04.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- антиперспіранти чоловічі Old Spice WhiteWater 50мл у кількості 8 шт., передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 - залишити у володінні власника.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя