Справа №718/2405/23
Провадження №1-кс/718/271/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000206 від 16.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту, яке мотивоване тим, що слідчим відділом ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № від 16.07.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням вже встановлено, що ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Мамаївці по вул. Шевченка, 143, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з евакуатором «МАН2 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який завершував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 з діагнозом алкогольна інтоксикація, ЗЧМТ, струс головного мозку та ОСОБА_5 з діагнозом струс головного мозку доставлено в ЛШМД м.Чернівці.

16.07.2023 в ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди за адресою: с. Мамаївці вул. Шевченка, 143 Чернівецького району Чернівецької області, виявлено та вилучено транспортний засіб «МАН», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія (користувача) ОСОБА_5 . Після проведення слідчих дій вказаний автомобіль поміщений для тимчасового зберігання на приватну територію за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , жителька АДРЕСА_2 .

В ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

16.07.2023 постановою слідчого «МАН» д.н.з. НОМЕР_2 визнано речовим доказом, оскільки він відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, з вищенаведеного слідує, що у кримінальному провадженні є підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, завданням якого, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_7 та слідчий СВ ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про підтримання клопотання в повному обсязі та його розгляд без їхньої участі.

Користувач майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву про проведення судового засідання без його участі, не заперечував проти накладення арешту на його автомобіль.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим відділом ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № від 16.07.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Постановою слідчого від 16.07.2023 ТЗ «МАН» д.н.з. НОМЕР_2 , який виявлений та вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної події 16.07.2023, визнано речовими доказами, оскільки він відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимог ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98,131,132,167,267,170,172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000206 від 16.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ««МАН» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_2 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя смт Лужани Чернівецького району Чернівецької області, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9