05.05.2023
Справа № 642/6360/19
Провадження № 1-в/642/32/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Ленінського районного суду м.Харкова подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 04.03.2020, -

встановив:

Начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04.03.2020 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

В обґрунтування подання зазначає, що 14.04.2020 до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2020 відносно ОСОБА_4 . Засуджений не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та не надав документи про сплату штрафу. Вжитими заходами встановлення місця перебування ОСОБА_4 не виявилось можливим. Разом з тим, зазначає, що вирок набрав законної сили 04.04.2020, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 04.04.2022.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути подання у його відсутності, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути подання без його участі, подання підтримав.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи вказану норму, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання у відсутність учасників справи.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оглянувши матеріали судового провадження, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення зазначених у ст.80 КК України строків;

- неухилення засудженого від відбування покарання;

- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.

Вищенаведене позбавляє суд можливості вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання органу пробації слід відмовити, оскільки в даному випадку відсутні передбачені законом умови для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Наявна в матеріалах особової справи довідка про судимість ОСК ГУНП України в Харківській області щодо ОСОБА_4 від 30.08.2021 не є беззаперечним доказом невчинення засудженим нового кримінального правопорушення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків.

На підставі вищевикладеного, ст.80 КК України, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 04.03.2020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1