КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/1674/21Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2926/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003591, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 20 квітня 2023 року включно, із визначенням розміру застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора та всупереч вимогам діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Звертає увагу суду, що судом першої інстанції залишені поза увагою наявні в матеріалах справи медичні документи, що свідчать про різке погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 та необхідність надання йому невідкладної медичної допомоги, оскільки проведення додаткового обстеження в умовах слідчого ізолятора неможливе.

Вважає, що розмір застави, визначений ОСОБА_6 як альтернативний запобіжний захід, є непомірно високим для останнього та не відповідає доходам обвинуваченого. Крім цього звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 понад два з половиною роки перебуває під вартою, при цьому прокурором не наведено реальних даних про продовження існування ризиків, які б свідчили про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Також у поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує клопотання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що 24.02.2023 року вона, у визначений законом строк на апеляційне оскарження, звернулась із апеляційною скаргою. Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.02.2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 повернуто, у зв`язку із тим, що апеляційна скарга захисника, яка була надіслана на електронну адресу суду, не містила цифрового підпису. За доводами захисника, у зв`язку із високою загрозою ракетних ударів, вона була позбавлена можливості відправити апеляційну скаргу за допомогою системи «електронний суд» та підписати документ цифровим підписом, у зв`язку із чим скористалась офіційною електронною поштою суду.

У зв`язку із вищевикладеним, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року та прийняти її апеляційну скаргу до розгляду.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження, оскільки наведені у клопотанні обставини підтверджуються матеріалами справи. З цих підстав суд задовольняє клопотання захисника ОСОБА_7 та поновлює їй строк на апеляційне оскарження.

Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 неодноразово відкладався за клопотанням сторони захисту. 08 травня 2023 року в судове засідання захисник ОСОБА_7 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки до суду не повідомила.

Оскільки прокурор, обвинувачений та його захисник не з`явилися до суду і не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, суд відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України здійснює розгляд апеляційної скарги без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом дотримані.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, на розгляді Деснянського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003591, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.115 КК України, в якому здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 20 квітня 2023 року включно, із визначенням розміру застави.

Ухвалюючи рішення про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з яких, у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, що може свідчити про наявність існування ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування його від суду, а також вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у зв`язку із погіршенням стану здоров`я обвинуваченого, у задоволенні якого судом обґрунтовано відмовлено.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 20 квітня 2023 року включно, із визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4