Справа № 358/640/23 Провадження № 1-кс/358/174/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001134 від 07.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 07.05.2023 під час проведення огляду місця події в салоні службового автомобіля марки «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , а саме - грошові кошти в сумі чотириста гривень двома купюрами номіналом 200 гривень кожна, серії СЗ № 4779672, 2014 року випуску та серії ХГ № 2112324, 2014 року випуску, які було поміщено до сейф-пакету серії SUD № 2027072 з підписами слідчих і понятих.

Клопотання обґрунтував наступним.

Так, в провадженні слідчого відділу Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001134 від 07.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за фактом дачі неправомірної вигоди працівникам поліції у сумі 400 (чотириста) гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2023 до відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «SKODA», модель «OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою вул. Франка, 2, м. Богуслав. Обухівського району. Київської області, надала працівникам СРПП неправомірну вигоду в сумі 400 гривень за не притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001134 від 07.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

07.05.2023 в період часу з 00.20 до 00.58 години до постановлення ухвали слідчим суддею, в зв`язку з об`єктивною необхідністю у негайному виявленні та фіксації відомостей, які мають значення для досудового розслідування з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь кримінального правопорушення, виявленні та встановлення осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення, в порядку ч. З ст. 233, ст. 237 та ч. З ст. 214 КПК України слідчим слідчого відділу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 здійснено огляд місця події поряд з територією будівлі, що розташована по вул. Мисайлівська, 2 а, м. Богуслав, Обухівського району. Київської області, де у салоні службового поліцейського автомобіля марки «SKODA Octavia», днз НОМЕР_1 було виявлено та вилучено дві купюри номіналом 200 гривень кожна, а саме серії СЗ № 4779672, 2014 року випуску та серії ХГ № 2112324, 2014 року випуску, що були поміщені до сейф - пакету серії SUD № 2027072.

Вказані купюри вилучено у сейф - пакет серії SUD № 2027072, передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

07.05.2023 вказані купюри у сейф - пакеті серії SUD № 2027072 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001134 від 07.05.2023.

Отже, виходячи з викладеного, вбачається, що у кримінальному провадженні є підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, завданням якого, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий просить поновити строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, оскільки у зв`язку з надмірною завантаженістю та розслідуванням великої кількості кримінальних проваджень, строк подання клопотання про накладення арешту на вилучене майно було пропущено та задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. В п.3 резолютивної частини клопотання міститься заява про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник власника майна у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_6 вилучені грошові кошти в сумі 400 грн, про що надав суду відповідне письмове клопотання із обґрунтуванням своєї позиції.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за даною явкою з урахуванням положень ч.1 ст.172 КПК України.

Суд, заслухав думку представника власника майна, дослідив матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку на звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Грошові кошти в ОСОБА_6 були вилучені 07.05.2023 року, з клопотанням про накладення арешту слідчий звернувся 10.05.2023 року.

В обгрунтування причин пропуску строку слідчим зазначено надмірне навантаження та наявність в провадженні слідчого ОСОБА_4 318 кримінальних проваджень, з яких 306 - це тяжкі та особливо тяжкі.

Представник власника майна заперечував проти поновлення строку та зазначив, що надана слідчим довідка не містить обов`язкових реквізитів, зокрема дати, тому не може бути прийнята як належне обґрунтування. Крім того зазначив, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні уповноважені здійснювати 3 слідчих. З цих підстав вважав безпідставними твердження слідчого про наявність підстав для поновлення строку на звернення з клопотанням.

Слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необхідним поновити строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, та визнати причини його пропуску поважними з урахуванням навантаження слідчого, який звертається з відповідним клопотанням; тривалості процесуального строку (ч.5 ст.171 КПК України) та часу, який минув з дати завершення процесуального строку (2 дні) та вжиття слідчим розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення.

По суті клопотання слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001134 від 07.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, слідчий долучив: витяг із ЄРДР від 07.05.2023; протокол огляду місця події; постанову про визнання речовим доказом грошових коштів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Досудове розслідування розпочато 07.05.2023 та орган досудового слідства продовжує збір доказів у кримінальному провадженні за № 0001134, підставою та метою, з якою слідчий звертається до суду з даним клопотанням є збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Щодо доводів представника власника майна про не долучення слідчим постанови про визначення слідчого у кримінальному провадженні, ні постанови про призначення групи прокурорів, слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, наявність чи відсутність підстав для задоволення конкретного клопотання в рамках судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Щодо доводів представника власника майна про не звернення слідчого до слідчого судді для узаконення огляду, слід зазначити наступне.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

При цьому огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук.

Обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Слідчим суддею встановлено, що підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення інспектора СРПП ВП № 2 Обухівського РУП ОСОБА_5 . З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася 06.05.2023 року, було здійснено огляд службового автомобіля марки «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , вул.Мисайлівська, 2а, м.Богуслав Обухівського району Київської області, в процесі якого виявлено та вилучено відповідні грошові кошти. Місце виявлення грошових коштів є місцем події, отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребує дозволу суду.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Поновити строк на звернення з клопотанням про арешт майна.

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на виявлені та вилучені при проведенні огляду місця події в салоні службового автомобіля марки «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_1 , вул.Мисайлівська, 2а, м.Богуслав Обухівського району Київської області грошові кошти в сумі чотириста гривень двома купюрами номіналом 200 гривень кожна, серії СЗ № 4779672, 2014 року випуску та серії ХГ № 2112324, 2014 року випуску, які було поміщено до сейф-пакету серії SUD № 2027072 з підписами слідчих і понятих.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копію ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 17.05.2023 року о 14-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1