ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/912/22
Провадження по справі № 1-кп/514/70/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башкалія Бессарабського району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , мешкаючого в квартирі АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 влітку 2018 року в м. Одеса придбав для власного користування автомобіль марки AUDI А6 2.5 ТDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому використовував у власних цілях. Під час експлуатації автомобіля ОСОБА_4 виявив невідповідність літерно-цифрових позначень первинного номера кузова вказаного транспортного засобу ідентифікаційному номеру, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Надалі, в жовтні-листопаді 2021 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , маючи навики автослюсаря, діючи умисно, без дозволу органів з надання сервісних послуг МВС, з мотивів безперешкодного користування транспортним засобом, з метою подальшої ідентифікації вказаного автомобіля в процесі руху та приведення у відповідність номера кузова ідентифікаційному номеру, зазначеного в свідоцтві про реєстрацію цього транспортного засобу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 «Про затвердження правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», в якому зазначено, що «експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені,забороняється», здійснив підроблення ідентифікаційного номерного позначення кузова в підкапотному просторі, яке викриває зміст дійсного номера кузова на автомобілі, шляхом шліфування за допомогою електро - шліфувальної машинки останніх десяти літерно-цифрових позначень первинного номера кузова (в ході слідства первинний ідентифікаційний номер кузова не встановлено) та подальшим нанесенням на відшліфованій поверхні рельєфно-втиснутого літерно цифрового зображення останніх десяти позначень номера кузова НОМЕР_2 на маркувальний майданчик.

Після умисного підроблення ідентифікаційного номера кузова ОСОБА_4 надалі використовував автомобіль марки AUDI А6 2.5 ТDI та 16.07.2022 р. на блокпосту №44, на в`їзді в смт Тарутине Болградського району Одеської області, був зупинений працівниками мобільної групи ГРПП відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області та під час перевірки документів було виявлено підробку номера кузова вказаного транспортного засобу.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 290 КК України за ознаками підробка номера кузова транспортного засобу.

08 серпня 2022 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі статті 36 Кримінально процесуального кодексу України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.07.2022 за №0000035 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин подій. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ст.290 КК України у виді штрафу у розмірі 160 (ста шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.290 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Крім того зазначив, що цілком розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання сплатити штраф. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, та погодився на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Зі змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК України, є кримінальним проступком, а відтак щодо такого відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення (проступку) визнав беззастережно та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що при укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам, передбаченим ст.472 КПК України, угода укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі ста шістдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах, установлених у санкції ст.290 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення (проступку), особи обвинуваченого, який раніше не судимий, наявності обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, на думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що угоду про визнання винуватості, укладену 08 серпня 2022 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі статті 36 Кримінально процесуального кодексу України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.07.2022 за №0000035 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 160 (ста шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 314,369-371,373-376,474,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 серпня 2022 року, укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000035 внесеному в ЄРДР від 17.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 290 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 160 (ста шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

З набранням вироком законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.08.2022 року (справа № 514/835/22 , провадження № 1-кс/497/581/22).

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане Коростенським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області від 22.07.2010 року, яке упаковано до прозорого полімерного файлу, горловина котрого прошивається ниткою білого кольору, края якої скріплюються печаткою №1; які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000035 від 17.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України конфіскувати у власність держави.

З набранням вироком законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.08.2022 року (справа № 514/835/22 , провадження № 1-кс/497/582/22).

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- транспортний засіб марки Audi моделі A6 2.5 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору;

- ключ запалювання в полімерному корпусі чорного кольору, з брелком, з емблемою «AUDI», які зберігаються на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів в м. Арциз Одеської області, за адресою: вул. Транспортна, 2Б, м Арциз Одеська область конфіскувати у власність держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1