Справа № 344/2345/23
Провадження № 1-кп/344/701/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Залізне Торецького району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого, який проходить військову службу за контрактом на посаді помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 18.10.2021 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби терміном на три роки.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №231-РС від 19.10.2021 ОСОБА_6 призначений на посаду механіка водія 3 гірсько штурмового відділення 1 гірсько штурмового взводу 2 гірсько штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2021 №285 ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у військовій частині, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_6 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Однак, 15.12.2022 приблизно о 08 год. 30 хв. солдат ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), та незаконно, без поважних причин перебував поза її розташуванням до 20.01.2023, знаходячись у місті Житомир за місцем проживання, де проводив час на власний розсуд.

09 лютого 2023 року між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, нагороджений нагрудним знаком командира 10 гірсько-штурмової бригади за мужність та стійкість під час виконання бойових завдань, а також обставини, що пом`якшують покарання його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання ним своєї винуватості та бажання продовження проходження військової служби за контрактом, сторони угоди узгодили покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч.5 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті для військовослужбовців на строк 6 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2023 року просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє. У вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи усі обставини справи.

Захисник підтримав думку свого підзахисного.

Прокурор вважав, що угода відповідає встановленим вимогам закону і повинна бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання винуватості та укладенні відповідної угоди про визнання винуватості немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_6 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч.5 ст.407 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_6 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану, що ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, раніше не судимий, проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України на посаді помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, нагороджений нагрудним знаком командира 10 гірсько-штурмової бригади за мужність та стійкість під час виконання бойових завдань, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, крім того, відповідно до ч.2 ст.66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне віднести те, що обвинувачений на даний час проходить військову службу за контрактом та бажає її продовжити.

За таких обставин, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.5 ст.407 КК України у виді арешту з відбуванням на гауптвахті для військовослужбовців на строк 6 місяців. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, сторонам зрозумілі.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2023 року, укладену між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України арешт з відбуттям на гауптвахті для військовослужбовців на строк шість місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з часу фактичного затримання останнього для відбуття покарання за даним вироком.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7