КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2022 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що вказана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема прокурор звертає увагу на те, що обвинувальний акт був складений та направлений до суду відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, його пояснення, відповіді на запитання суду, перевіривши матеріали судового провадження в цій частині та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Мотиви апеляційного суду.
Насамперед слід зазначити, що суд апеляційної інстанції вжив всі необхідні заходи для забезпечення явки сторін у судове засідання. Жодних заяв, клопотань про відкладення справи від сторін не надходило, таким чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі інших учасників кримінального провадження.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Частина 2 ст. 291 КПК України дає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а саме:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд зробив висновок, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Так, в ході підготовки кримінального провадження до підготовчого судового засідання місцевим судом було встановлено, що в обвинувальному акті відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, також обвинувальний акт не містить чіткого та конкретно сформульованого обвинувачення.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією та оцінює її критично, оскільки місцевим судом в порушення ст. 291 КПК України надано оцінку змісту обвинувального акта, що в цій стадії є неприпустимим, адже обвинувальний акт ще навіть не оголошувався.
При цьому обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, всупереч висновку суду першої інстанції, наведені в обвинувальному акті конкретно та зрозуміло.
Отже, викладені в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відомості є достатніми для розуміння суті обвинувачення.
Крім того, колегія апеляційної інстанції суддів також вважає за необхідне зазначити, що складання обвинувального акту і зокрема формулювання обвинувачення є виключними повноваженнями органів досудового розслідування і прокуратури, суд не є стороною кримінального провадження і не може давати вказівки прокурору як необхідно скласти обвинувальний акт, викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що виходячи із завдань підготовчого судового засідання, судом повернуто обвинувальний акт прокурору безпідставно, оскільки вказаний обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином, підстав для повернення обвинувального акту, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України судом першої інстанції не встановлено.
З огляду на викладене, оскільки оскаржувана ухвала не відповідає критерію законності, визначеного ч. 2 ст. 370 КПК України, то вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3