Справа № 541/1184/22
Провадження № 1-кс/541/952/2022
У Х В А Л А

08 грудня 2022 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000405 від 27.06.2022,

В с т а н о в и в:

06.12.2022 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ моделі Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому.
В обґрунтування клопотання вказував, що 29.06.2022 слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт на транспортний засіб у виді автомобіля марки ЗАЗ моделі Lanos державний номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить йому, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, визначивши місце зберігання транспортного засобу - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34. Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/117-22/14974-ШЕ від 09.11.2022 на момент проведення огляду (дослідження) ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки ЗАЗ, моделі Lanos д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані.Заявник посилається на те, що на даний час, згідно висновку судових експертиз, автомобіль знаходиться у технічно справному працездатному стані, тому відсутні будь-які підстави для арешту на вищевказаний транспортний засіб. Автомобіль необхідний для повсякденного користування у такий важкий час та як є засобом евакуації В/С.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив скаргу розглянути та задовольнити в повному обсязі, справу розглянути у його відсутніть.
Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, в якій просив розглянути дане клопотання за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні клопотання про зняття арешту з майна у зв`язку з тим, що рішення про закриття зазначеного кримінального провадження не погоджено з процесуальним керівником. Також матеріали зазначеного кримінального провадження процесуальним керівником не вивчались, з постановою не ознайомлювався, що свідчить про передчасне закриття кримінального провадження. Також повідомив, що попереднє рішення про закриття кримінального провадження процесуальним керівником було скасовано. Тому, для надання часу для витребування матеріалів кримінального провадження та вивчення матеріалів кримінального провадження в рамках якого подано клопотання про зняття арешту з майна для надання оцінки зібраним доказам та правильності прийняття слідчим відповідного рішення, просив відмовити в задоволені клопотання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України , є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею мають бути встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Як зазначалося вище, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 червня 2022 року (справа №541/1184/22, провадження 1-кс-541/431/2022) у кримінальному провадженні №0000405 від 27.06.2022 року, накладено арешт в тому числі на автомобіль марки ЗАЗ, моделі Lanos д.н.з. НОМЕР_2 власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого 28.02.2021, ТСЦ 5344, є військовослужбовець В/Ч НОМЕР_5 ОСОБА_3 , із забороною розпорядження, користування вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб.

Згідно копії постанови від 30.11.2022 року слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області закрив кримінальне провадження №0000405 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Питання про зняття арешту останній не вирішив.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

Як вказує прокурор у заяві, рішення про закриття зазначеного кримінального провадження не погоджено з процесуальним керівником. Також матеріали зазначеного кримінального провадження процесуальним керівником не вивчались, з постановою не ознайомлювався, що свідчить про передчасне закриття кримінального провадження. Також повідомив, що попереднє рішення про закриття кримінального провадження процесуальним керівником було скасовано.
Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки ініціатором накладення арешту на майно у вказаному вище кримінальному провадженні був прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , який вказує, що процесуальне рішення прийняте слідчим про закриття кримінального провадження не було з ним погоджено, а отже, остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що унеможливлює скасування вказаного заходу.

Таким чином, обставин, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, про яке йдеться, судом не встановлено.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 27.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1