Справа № 344/4932/22
Провадження № 1-кп/344/421/23
У Х В А Л А

17 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 393 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із наявністю ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Представник потерпілої підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо заявленого клопотання. Вважає, що ризики, які наведені в клопотанні прокурора нічим не доведені та необґрунтовані, клопотання є безпідставними та надуманими, а тому просять відмовити в його задоволенні. Просила суд застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, вважає клопотання прокурора необгрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави на строк до 26 червня 2022 року включно. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину і тяжких злочинів, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п. 1 - переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення вказаних злочинів, так як ОСОБА_6 , здійснював втечу з місць попереднього ув`язнення, по описаному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0001520 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України; п. 2 знищити або сховати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; п. 3 - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 відомо їх мобільні номери телефонів та місця проживання, внаслідок чого може здійснювати фізичний та моральний тиск; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , щодо якого 03 вересня 2021 року колегією суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 02 листопада 2021 року, під час дії запобіжного заходу вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки враховуючи вищенаведені ризики та характеризуючі дані обвинуваченого не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави на строк до шістдесяти днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177-179, 183, 184, 194-196, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосування запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2022 року у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави - продовжити до 17 березня 2023 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7