ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 679/571/22

Провадження № 11-кп/4820/757/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.08.2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.11.2005 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 69, ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.11.2010 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на основі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання по вироку Нетішинського міського суду 28.11.2005 року до 6 років позбавлення волі; 11.07.2018 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту; 28.11.2019 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за наступних обставин.

22.04.2022 року близько 17 години 30 хвилин. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_8 , що розташована по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив таємно заволодіти майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами внесеними Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_6 перебуваючи в кімнаті вітальні, вищевказаної квартири, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_8 знаходилася в кухні, повторно, таємно, викрав належний потерпілій ноутбук марки «DELL, моделі: Inspiron 7720, серійний номер F1FF1Y1, який лежав у вітальні на полиці під столом, помістивши його у власний рюкзак, після чого покинув квартиру.

Викраденим майном. ОСОБА_6 23.04.2022 року, розпорядився на власний розсуд, а саме здав під заставу до ломбардного відділення №33, ПТ «Ломбард «Регіональний ПП «Златодар 585 і Компанія» (код 36929764) за кошти в сумі 1999,90 грн.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 9833,00 грн.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 прохає скасувати вирок та направити справу на новий судовий розгляд суду першої інстанції, вказує на порушення права на захист і незаконний вплив правоохоронних органів.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, але прохали застосувати вимоги ст..69 КК України, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд не допустив цих порушень кримінального процесуального закону.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України. Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, в основу вироку суд обґрунтовано поклав в т.ч. послідовні показання потерпілої та свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги, відповідно до вимог ст.352 КПК України, та які під час судового розгляду кримінального провадження надавали показання щодо скоєння ОСОБА_6 вказаного злочину.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснювала, що 22.04.2022 у вечірній час обвинувачений ОСОБА_6 подзвонив у двері та попросив його впустити до квартири вмитися. Побачивши на його обличчі кров, вона впустити його в квартиру. З приводу того, що обвинувачений здав у ломбард перфоратор який вона успадкувала від батька, між ними виникла суперечка. В ході суперечки їй стало зле і вона вийшла на кухню. Коли вона перебувала на кухні та приймала заспокійливі ліки, обвинувачений вмився, взяв належний їй ноутбук та вийшов з квартири. Помітивши відсутність ноутбука, вона відразу здогадалась, що це ОСОБА_6 його викрав, так як більше ніхто до неї до квартири не заходив. Вона намагалась вмовити обвинуваченого повернути ноутбук, однак останній відмовився це робити. Тоді вона написала заяву в поліцію. Також вказала, що обвинувачений вживав наркотики і постійно здавав у ломбард інші речі, які дістались їй у спадок від батька. В зв`язку з цим їй доводилось їх викуповувати. Так і викрадений ОСОБА_6 ноутбук вона викупила з ломбарду за власні кошти у сумі 2197,90 грн. Ноутбук належав їй, так як вона придбала його 10 років тому, ще до знайомства з ОСОБА_6 . Вважає, що за час спільного проживання обвинувачений ОСОБА_6 викрав у неї речей на суму близько 160000,00 грн. На час вчинення крадіжки вони були розлучені і разом не проживали.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснювали, що про крадіжку ноутбука дізнались від потерпілої ОСОБА_8 , яка їм зателефонувала і сказала, що ОСОБА_6 забрав ноутбук і його не поверне. Свідки вказали, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово викрадав речі у ОСОБА_8 та здавав їх у ломбард.

Також свідок ОСОБА_9 вказала, що вона разом з потерпілою ОСОБА_8 ходили в ломбард «Комод», де остання знайшла та викупила викрадений у неї ноутбук.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, визнавав частково. Пояснював, що на момент інкримінованого йому злочину він жив разом з потерпілою. Так 22.04.2022 зранку, він допомагав потерпілій на кухні, а потім пішов у місто. Ввечері повернувшись додому він взяв належний потерпілій ноутбук, так як хотів перевірити деяку інформацію. В цей час ОСОБА_8 знайшла в кишені його куртки квитанцію з ломбарду та вчинила з ним сварку. Він за допомогою ноутбука перерахував на її рахунок 700 грн., для того, щоб вона могла викупити закладену в ломбард річ, однак це її не заспокоїло і вона почала наполягати щоб він залишив квартиру. Так як на той момент він ще не все доробив на ноутбуку, то виходячи з квартири взяв його з собою. У нього не було наміру не повертати ноутбук, однак йому були потрібні кошти для придбання наркотиків, тому він здав його у ломбард за 1999,90 грн.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.185 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих судом обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.05.2022 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 вказує на ОСОБА_6 як на особу яка викрала належний їй ноутбук.

Із копії чека №75971 від 04.05.2022 вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 викупила належний їй ноутбук з ломбардного відділення за 2197,90 грн..

Із протоколу огляду місця події (предметів) від 04.05.2022 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 надала для огляду ноутбук марки «DELL, моделі: Inspiron 7720. серійний номер НОМЕР_1 , який вона самостійно викупила в приміщенні ломбарду «Комод», що по проспекту Незалежності 15 в м. Нетішин

Із висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-22/4505-ТВ від 23.05.2022, вбачається, що ринкова вартість представленого на дослідження ноутбука марки «DELL, моделі: Inspiron 7720 серійний номер F1FF1Y1, із зарядним пристроєм, станом на 23.04.2022 могла становити 9833,00 грн.

З договору №331221648 від 23.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 здав в ломбард №33, ПТ «Ломбард «Регіональний ПП «Златодар 585 і Компанія» (код 36929764) ноутбук «DELL Inspiron 7720 за кошти в сумі 1999,90 грн.

Із протоколу слідчого експерименту від 24.05.2022 р. із участю потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 22.04.2022 ОСОБА_8 впустила ОСОБА_6 до квартири вмитися. Під час перебування обвинуваченого в квартирі між ними виникла суперечка. Перебуваючи на кухні ОСОБА_8 наказала ОСОБА_6 залишити квартиру. Виходячи з квартири ОСОБА_6 взяв з собою належний для потерпілої ноутбук.

Із протоколу слідчого експерименту від 25.05.2022 р. із участю обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що 22.04.2022 р. ОСОБА_6 прийшов до квартири ОСОБА_8 . Під час його перебування в квартирі між ними виникла суперечка з приводу того, що він без дозволу ОСОБА_8 здав до ломбарду перфоратор. Перебуваючи на кухні ОСОБА_8 наказала ОСОБА_6 залишити квартиру. Виходячи з квартири ОСОБА_6 взяв з собою належний для потерпілої ноутбук.

Вказані слідчі дії проведені відповідно до вимог ст..240 КПК України.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

Щодо доводів апелянта про порушення права на захист, колегія суддів зазначає, що це право не було порушено, в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 як в ході досудового розслідування, на досудовому слідстві, так і в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про надання йому правової допомоги захисником. Пам`ятка про права та обов`язки обвинуваченого, була вручена в судовому засіданні належним чином.

Крім того апеляційні доводи ОСОБА_6 щодо застосування до нього незаконних методів ведення досудового розслідування не заслуговують на увагу, з огляду на те, що при спілкуванні з робітниками поліції йому обіцяли нетривалий строк тримання під вартою.

Вказані обставини обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив в апеляційному суді.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, наближених до мінімальних, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд правильно визначив відсутність підстав для застосування вимог ст..69 КК України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.08.2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали..

Судді: