КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/189/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2022 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2022 року задоволено клопотання подане прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0002229, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України про продовження застосування підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовжено строк застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, уродженці м. Перевальськ Луганської області, громадянці України, зареєстрованої у встановленому законом порядку та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжено строк покладених ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.11.2021 року обов`язків на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0002229, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002229, а саме зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підозрюваним ОСОБА_15 та іншими фізичними особами, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягатимуть доказуванню під час кримінального провадження № 0002229;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 18 січня 2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження застосування відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002229 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Також апелянт вказує на відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не надано жодних доказів їх існування, а слідчим суддею жодним чином не мотивовано їх наявність.

Слідча суддя безпідставно не врахувала бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , покладені обов`язки на неї є надмірними та грубо порушують її права, вона не може виконувати свої посадові обов`язки та втратила джерело доходу. Позбавлена можливості виконувати обов`язок по утриманню матері похилого віку та сина-студента. Чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_16 перебуває на військовій службі. Через істотні проблеми із здоров`ям останній потребує догляду та допомоги.

Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя не розглянула можливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Не було ніяких перешкод для того, щоб застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002229, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2019, за фактом розтрати грошових коштів, що надійшли на розрахункові рахунки компанії «Newport Management LTD» (яка діє на підставі агентської угоди від 26.04.1999) від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» призначених для Всеукраїнської громадської організації «Федерація футболу України», яку реорганізовано в Громадську спілку «Федерація футболу України», а назву згодом змінено на - Громадська спілка «Українська асоціація футболу», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.1999 року між Всеукраїнською громадською організацією «Федерація футболу України», яку реорганізовано в Громадську спілку «Федерація футболу України», а назву згодом змінено на - Громадська спілка «Українська асоціація футболу» (далі - ФФУ або УАФ) та компанією «Newport Management LTD» (реєстраційний номер 71912, Британські Віргінські острови), укладено агентську угоду, у відповідності до умов якої ФФУ отримувала на свої рахунки через посередництво компанії «Newport Management LTD» від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» (далі - УЄФА) грошові кошти, призначені ФФУ для розвитку українського футболу.

За умовами агентської угоди від 26.04.1999 року, грошові кошти, отримані від УЄФА для ФФУ, також перераховувались компанією «Newport Management LTD» іншим суб`єктам господарювання у сфері футболу на підставі розпоряджень ФФУ.

ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») наділено статусом національної спортивної федерації та на підставі договору про співпрацю № 1415 від 27.02.2014, укладеного з Державною службою з питань молоді і спорту, УАФ делеговано повноваження щодо розвитку футболу і виключне право представляти даний вид спорту у ФІФА та УЄФА.

Як національна спортивна федерація, ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») є членом Союзу Європейських Футбольних Асоціацій (Union of European Football Associations) та щорічно отримує від нього виплати на розвиток українського футболу.

Так, у період з 17.04.2015 по 01.12.2016 частина грошових коштів, отриманих для розвитку українського футболу в якості компенсаційних виплат від УЄФА, за розпорядженнями ФФУ, перерахована компанією «Newport Management LTD» на банківські рахунки іноземних компаній, зокрема: «ABERNO BUINESS LLP», «ATLANTIC CONTRACTS L.P.», «BALTEX BUSINESS L.P.», «BATLOW COMMERCE LLP», «BELPORT BUSINESS LP», «CONVERSUM EXPORT L.P.», «COOPER SYSTEMS LP», «Danske Megan LP», «DARION LIMITED», «DELEON INVESTMENTS GROUP S.A.», «DELLCROFT PRODUCTS L.P.», «EASTHOLD LLP», «EXTERA TRADING CORP», «FORUM COMMERCE L.P.», «Kineshell Store LLP», «LIMASSOL HOLDINGS S.A.», «MAXIMUS VENTURE S.A.», «NEW POINT CONFERENCE OU», «Novimor OU», «OVERTRADE SOLUTIONS INC», «PORTOFINO LTD», «ROMEO LIFE-IBRAHIM YILDIZHAN», «SAGAR CAPITAL LP», «SALTON SALES LP», «TRADE NATIONAL LP», «VAMPEL HOLD LLP», «VAST ASCENT GROUP Corp», «ZAIRA FINANCE S.A.», «WEST MANAGEMENT L.P.», «TRAVEL SERVICES COMPANY LTD», що зареєстровані в офшорних юрисдикціях безпосередньо перед початком здійснення платежів від імені ФФУ (у кінці 2014 - на початку 2015) та припинили діяльність в 2016-2017, відразу після завершення проведених транзакцій.

Зібраними в ході досудового розслідування матеріалами підтверджується факт перерахування коштів зазначеним компаніям за розпорядженнями ФФУ на загальну суму 11,5 млн. євро.

При цьому, переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній, що відкриті в одних і тих же Прибалтійських банках: «Versobank AS» (Таллінн, Естонська Республіка, з 2018 року перебуває у процесі ліквідації), «AS SEB Pank» (Таллінн, Естонська Республіка), «Baltic International Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Norvik Banka» (Рига, Латвійська Республіка, на даний час змінено назву на «PNB Banka»), «Regional Investment Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Privat Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Trasta Komercbank» (Рига, Латвійська Республіка, з 2017 року перебуває у процесі ліквідації), а також переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній на наступні банківські установи: «Halkbank Istanbul» (Стамбул, Турецька Республіка), «Cheska Sporitelna AS» (Прага, Чеська Республіка).

Відповідно до відомостей іноземних відкритих реєстрів юридичних осіб встановлено, що деякі із зазначених іноземних компаній пов`язані між собою одними і тими ж засновниками, мають одних і тих же керівників або зареєстровані за однією і тією ж адресою.

Разом з цим, зазначені іноземні компанії не мають відношення до футболу, не мали за весь період своєї діяльності будь-якої маркетингової активності, не рекламували свої товари і послуги з метою залучення клієнтів.

Переказ грошових коштів зазначеним іноземним компаніям, за розпорядженнями ФФУ, здійснювався за товари в обсягах, які значно перевищують потреби ФФУ як громадської організації, серед яких елітні сорти чаю, кави та морепродукти, місцем поставки яких було визначено м. Гамбург, Німеччина, м. Краков, Польща та м. Варшава, Польща, а також за надання транспортних послуг без деталізації щодо транспортних засобів, маршрутів, кількості вантажу або пасажирів.

Крім того, більшість інвойсів від зазначених іноземних компаній було виставлено на суми близько 80 тис. євро за одні й ті ж самі товари або послуги у різних співвідношеннях, але з однаковим написанням номенклатури та одиниць виміру, що свідчить про те, що ці інвойси систематично готувалися одними і тими ж невстановленими особами.

Згідно відомостей, отриманих від органів Державної митної служби України відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, ФФУ не отримувала на митній території України будь-які товари від вищезазначених іноземних компаній.

Вказані обставини дають підстави вважати, що розпорядження ФФУ на переказ коштів, отриманих для ФФУ від УЄФА, направлялися компанії «Newport Management LTD» без наміру отримати оплачені товари та послуги, виключно з метою виведення коштів, отриманих компанією «Newport Management LTD» від УЄФА для ФФУ, на рахунки іноземних компаній в Прибалтійських банках і їх подальшого привласнення невстановленими особами.

18.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

26.10.2022 постановою старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 підозрювану ОСОБА_7 було оголошено у розшук.

04.11.2022 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування та було покладено обов`язки.

15.12.2022 року прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням в межах кримінального провадження № 0002229, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, обґрунтовується наступними доказами, які зібрані у даному провадженні, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , протоколом огляду інформації на почтовому сервері ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведенням обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , протоколом огляду техніки вилучену, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , здійсненням тимчасового доступ до документів, які перебувають у володінні Громадська спілка «Українська асоціація футболу», висновком судово-економічної експертизи №30 від 02.04.2021.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 закінчується 18.12.2022 року, однак, закінчити досудове розслідування у вказаний термін не видається можливим, а тому з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

12.12.2022 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_29 строк у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 18 січня 2023 року.

Продовжуючи строк досудового розслідування заступник Генерального прокурора виходив з того, що він є необхідним органу досудового розслідування з метою отримати, у встановленому кримінальним процесуальним законодавством спосіб, висновок призначеної 23.11.2022 судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України, направити запити до Республіки Кіпр, Республіки Польща та Федеративної Республіки Німеччина про міжнародну правову допомогу для з`ясування усіх обставин справи, допитати ОСОБА_30 , встановити та допитати інших осіб про відомі ним обставини кримінального правопорушення, надати правову оцінку діям інших учасників кримінального провадження, у порядку ст. 160 КПК України звернутись до суду з клопотанням до банківських установ за результатами яких провести тимчасовий доступ до речей та документів, виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба в яких виникне в ході досудового розслідування, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

16.12.2022 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суд м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено строк застосування ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Також продовжено строк покладених ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.11.2021 року обов`язків на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 18 січня 2023 року включно.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 181 КПК Українидомашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в цілому дотримані.

Всупереч твердженням апелянта щодо незаконності оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Оскільки як встановлено слідчим суддею, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002229, не можливо оскільки потрібно отримати у встановленому кримінальним процесуальним законодавством спосіб висновок призначеної 23.11.2022 судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України, направити запити до Республіки Кіпр, Республіки Польща та Федеративної Республіки Німеччина про міжнародну правову допомогу для з`ясування усіх обставин справи, допитати ОСОБА_31 , встановити та допитати інших осіб про відомі ним обставини кримінального правопорушення, надати правову оцінку діям інших учасників кримінального провадження, у порядку ст. 160 КПК України звернутись до суду з клопотанням до банківських установ за результатами яких провести тимчасовий доступ до речей та документів, виконати інші слідчі та процесуальні дії, потреба в яких виникне в ході досудового розслідування, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків є необхідність виконання слідчих та процесуальних дій. За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею також перевірені доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що при застосуванні 04.11.2022 року до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчий суддя покладався на запобігання спробам підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджанню встановлення істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також встановив, що виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на які посилається сторона захисту, заперечуючи проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, недостатньо для доведення того, що остання виконуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки без застосування такого запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України в межах кримінального провадження №0002229.

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями як в судді першої так і апеляційної інстанції та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави колегії суддів вважати про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та причетність до нього підозрюваного.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що матеріали, які долучено до клопотання у сукупності, були оцінені слідчим суддею відповідно до стадії розгляду.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваної, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваної та ту обставину, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Твердження захисника про те, що слідчий суддя не розглянула можливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Не було ніяких перешкод для того, щоб застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, є безпідставними. Оскільки як клопотання прокурора, так і ухвала слідчого судді містять обґрунтування наявності потреб досудового розслідування та завдань кримінального провадження, для реалізації яких перебування підозрюваної ОСОБА_7 , саме під цілодобовим домашнім арештом є необхідним та виправданим, для забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4