Ухвала

Іменем України

27 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 127/18468/22

провадження № 51-3000 ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 27 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000182 від 13 вересня 2018 року про проведення слідчих та процесуальних дій, а саме долучення до матеріалів кримінального провадження ряду документів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2022 року, оскільки зазначена ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

ОСОБА_4 , не погоджуючись із указаним судовим рішенням, повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

У новій касаційній скарзі, яка подана в строк, ОСОБА_4 посилається на незаконність ухвали Вінницького апеляційного суду від 16 вересня2022 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2022 року та вказує на наявність підстав для відводу судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_5 .

Крім цього, ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року в справі № 5-142кс(15)17 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 237/1459/17, та зазначає, що слідчий суддя постановив ухвалу, яку не передбачено нормами кримінального процесуального закону, а тому апеляційний суд повинен був керуватися приписами ч. 6 ст. 9, п. 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 24 КПК щодо застосування загальних засад кримінального провадження та повинен був відкрити апеляційне провадження та переглянути оскаржуване рішення слідчого судді.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.

Так, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня2022 року, посилався на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а також те, що суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_5 не мала права брати участь у цьому кримінальному провадженні, оскільки в якості прокурора підтримувала державне обвинувачення щодо нього в іншому кримінальному провадженні.

Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2022 року в цій частині відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Своє рішення суд касаційної інстанції мотивував, враховуючи що:

- згідно з положеннями частин 2, 3 статті 309, статті 392 КПК ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження про проведення слідчих та процесуальних дій, а саме долучення до кримінального провадження ряду документів, не може бути оскаржена в апеляційному порядку. Отже, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді на підставі частини 4 статті 399 КПК, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- ОСОБА_4 не наводив обґрунтувань того, що суддя ОСОБА_5 брала участь саме в цьому кримінальному провадженні, а доводи касаційної скарги в цій частині в цілому не були такими, що могли свідчити про наявність обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки в цьому випадку у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для прийняття іншого процесуального рішення.

Таким чином касаційна скарга ОСОБА_4 з вказаних підстав вже була предметом розгляду, рішення набрало законної сили і чинним КПК не передбачено повторний розгляд скарги судом касаційної інстанції.

З урахуванням зазначеного, Суд не вбачає підстав для надання оцінки доводам касаційної скарги в цій частині.

Що стосується доводів касаційної скарги в частині не застосування судом апеляційної інстанції судової практики, а саме не врахування постанови Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року в справі № 5-142кс(15)17 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 237/1459/17, згідно яких апеляційний суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства повинен був відкрити апеляційне провадження та переглянути оскаржуване рішення слідчого судді в порядку передбаченому п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 9, ст. 24 КПК, оскільки слідчий суддя постановив ухвалу, яку не передбачено нормами кримінального процесуального закону, то вони є безпідставними, оскільки вказані рішення були ухвалені судом касаційної інстанції з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, які суттєво відрізняються від обставин у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, зазначені судові рішення стосуються того випадку, коли в апеляційному порядку оскаржувались рішення слідчого судді, які не передбачені нормами кримінального процесуального закону.

Водночас, у цьому кримінальному провадженні рішення суду постановлено за інших процесуальних підстав.

Зокрема, відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2022 року, суддя прийшов до переконання, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Глава 26 КПК містить норми права, якими регламентовано процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Положеннями частини 1 статті 303 вказаного Кодексу встановлено, що на досудовому провадженні, в числі іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно зі статтею 306 КПК скарги на таку бездіяльність, рішення розглядаються слідчим суддею місцевого суду, який може прийняти одне з рішень, передбачених частиною 2 статті 307 цього Кодексу, зокрема і відмовити в задоволенні скарги.

Частиною третьою статті 392 КПК передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Поряд з тим, у силу приписів положень частини 3 статті 307 та статті 309 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, відмову у відкритті провадження по ній, або про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, ухвала слідчого судді, якою було відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, за законом не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури.

Отже, доводи касаційної скарги про те, що суддя постановив рішення, не передбачене кримінальним процесуальним законом, є безпідставними.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в цій частині також слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 вересня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3