Справа № 308/3712/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000062, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 року засобом поштового зв`язку т.в.о. старший слідчий відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000062, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2023 року клопотання слідчого повернуто прокурору для усунення недоліків.

17.03.2023 року прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000062, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», моделі «T-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації із ключем; технічний паспорт до вказаного вище автомобіля серії № НОМЕР_2 .

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Особа ОСОБА_6 , який являється володільцем вилученого майна, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2023 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «громадянин ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, із корисливих мотивів, організовує незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України».

10.03.2023 року в період часу з год. 58 хв. по 01 год. 09 хв. 10.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 на території заправки АЗС №2, на підставі ч.3 ст. 233 КПК України проведено обшук транспортного «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, технічний паспорт до вказаного автомобіля серії № НОМЕР_2 .

10.03.2023 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 10.03.2023/.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2023 року обшук транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації, що перебуває у володінні ОСОБА_6 , який проводився в період часу з 00 год. 58 хв. по 01 год. 09 хв. 10.03.2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Тисобикень, вул. Ілона Зріні, 201 на території заправки АЗС №2, на підставі ч.3 ст.233 КПК України, та який проводився на підставі добровільної згоди володільця майна ОСОБА_6 , постановлено вважати проведеним відповідно до вимог закону з наданням дозволу на обшук.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації із ключем; технічний паспорт до вказаного вище автомобіля серії № НОМЕР_2 , відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку, проведеного стороною обвинувачення 10.03.2023 року в період часу з год. 58 хв. по 01 год. 09 хв. 10.03.2023 року за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Тисобикень, вул. Ілона Зріні, 201 на території заправки АЗС №2, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації із ключем; технічний паспорт до вказаного вище автомобіля серії № НОМЕР_2 , які перебувають у володінні ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ», моделі «Е-220», д.н.з. НОМЕР_1 , литовської реєстрації із ключем; технічний паспорт до вказаного вище автомобіля серії № НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрації серії НОМЕР_2 , із забороною відчуження, користування, розпорядження.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8