ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2022 Справа №607/16617/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001378 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 та ст.126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, у травні 2021 року у невстановлений час в обвинуваченого ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 , спільно із своєю матір`ю ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення систематичного домашнього насильства відносно останньої, реалізовуючи який він впродовж травня-вересня 2021 року, а востаннє 27 вересня 2021 року, умисно, систематично в квартирі АДРЕСА_2 вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин, зокрема: 19.05.2021 року близько 17 год. виражався нецензурними словами в сторону матері ОСОБА_5 , погрожував їй фізичною розправою, гучно стукав в двері, вчиняв сварку, чим порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, 04.08.2021 року близько 02 год. 10 хв. вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, в ході якого вчинив щодо неї дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав ОСОБА_5 та ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував честь та гідність, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, а також 27 вересня 2021 року близько 18 год. вчинив дії психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , а саме безпідставно розпочав словесний конфлікт, у ході якого висловлювався нецензурною лайкою у сторону останньої, висловлював погрози застосування фізичної сили.

Внаслідок систематичних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Крім цього, 30 серпня 2021 року близько 19 год. 45 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_3 перед дверима квартири АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел, направлений на умисне невиконання обмежувального припису №607/11139/21 від 06 липня 2021 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, зі змістом якого будучи належним чином ознайомленим, згідно якого останньому протягом двох місяців було заборонено перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , наближатися ближче чим на 50 м до місця проживання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, в будь-який спосіб спілкуватись, вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_5 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 тоді ж і там же, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, прибув до місця проживання ОСОБА_5 , а саме до квартири АДРЕСА_2 , де, перебуваючи протягом тривалого часу, вчинив із даною потерпілою словесний конфлікт, під час якого ображав її та виражався у сторону останньої грубою нецензурною лайкою, тим самим порушив вимоги обмежувального припису.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 та ст.390-1 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 за місцем їхнього спільного проживання, а також, що 30 серпня 2021 року близько 19 год. 45 хв. умисно порушив вимоги обмежувального припису від 06 липня 2021 року. Про вчинене щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 та ст.390-1 КК України, за обставин, викладених в обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за: ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а також ст.390-1 КК України умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосований судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак ніде не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме за: ст.126-1 КК України у виді громадських робіт та ст.390-1 КК України обмеження волі, ближче до нижчих меж санкцій і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, загалом позитивні дані про особу обвинуваченого, приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 та ст.390-1 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

-ст.126-1 КК України 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт;

-ст.390-1 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1