Справа №295/2651/23
УХВАЛА

Іменем України

16.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальне провадження №000000163 від 13.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.2 ст.187, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою судді від 08.03.2023 року по кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

15.03.2023 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.02.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання з підстав, викладених у ньому, просив продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його особу та з метою запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд, беручи до уваги конкретні обставини справи та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обставини вчинення злочину із застосування насильства, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не працює, не має міцних соціальних зв`язків, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, останній раз 08.06.2021 до п`яти років позбавлення волі, відносно нього на розгляді перебувають три обвинувальні акти, суд дійшов висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, вважає достатніми підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що існує ризик можливого незаконного впливу на свідків, потерпілих, оскільки на даному етапі ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, не допитані потерпілі, свідки та інші особи у кримінальному провадженні.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази постійного місця проживання обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Таким чином, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» строком на шістдесят днів.

Крім того, в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, посилаючись на сплив та закінчення терміну дії обов`язків, покладених судом 25 січня 2023 року та не продовження їх подальшими ухвалами суду. Також в обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 має постійне місце поживання та реєстрації, живе з родиною, має на утриманні неповнолітнього сина, характеризується позитивно, належним чином виконував процесуальні обов`язки у статусі підозрюваного, а тому, вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли клопотання та кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25.11.2022 по справі №296/8293/22 продовжено строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.09.2022 у справі №296/6262/22 на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, - до 25.01.2023.

Вирішуючи спірне питання щодо законності повернення коштів, внесених в якості застави, у разі припинення строку дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави суд виходить з необхідності ретельного аналізу таких обставин: (а) мети та суті запобіжного заходу у вигляді застави; (б) обов`язки підозрюваного, виконання яких забезпечує застава, та строк їх дії; (в) правові наслідки припинення строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею; (г) підстави припинення застави.

(а) Мета та суть запобіжного заходу у вигляді застави

З метою досягнення дієвості кримінального провадження нормами КПК передбачено застосування заходів забезпечення цього провадження, одним з яких є запобіжні заходи (частина 1, пункт 9 частини 2 статті 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК (частина 1 статті 177 КПК).

Застава як один із запобіжних заходів полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Отже, застава має забезпечувати дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

(б) Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого виконання яких забезпечує застава, та строк їх дії

Захисник вважає, що суттю застави є забезпечення виконання підозрюваним виключно обов`язків, покладених слідчим суддею чи судом.

Суд не погоджується з таким твердженням з огляду на таке.

Застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені в частині 7 статті 42 КПК, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, виходячи з його процесуального статусу статусу обвинуваченого. Строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК). Разом з тим саме з метою забезпечення виконання у тому числі і цих обов`язків для забезпечення дієвості кримінального провадження за наявності, зокрема, відповідних ризиків до підозрюваного, обвинуваченого можуть застосовуватися запобіжні заходи, зокрема, застава.

Пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК окремо визначено обов`язок підозрюваного, обвинуваченого виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ці обов`язки визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК та покладаються на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, за умови доведення прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, з метою необхідності запобігання цим ризикам (частина 5 статті 194 КПК). Такі обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Суд окремо звертає увагу на правову конструкцію норми частини 5 статті 194 КПК, яка містить імперативний припис щодо зазначення слідчим суддею про обов`язок підозрюваного (без визначення строку цього обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя зобов`язує підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК (на строк не більше двох місяців).

Обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені статтю 42 КПК, в тому числі прибувати за викликом уповноваженої особи, та ті, що передбачені статтею 194 цього Кодексу, не є взаємовиключними чи альтернативними.

Згідно до частини 8 статті 182 КПК неявка належним чином повідомленого підозрюваного, обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин або порушення інших покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків є окремими підставами для звернення застави в дохід держави.

Отже, застава забезпечує виконання підозрюваним та обвинуваченим обов`язків, покладених на нього як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК.

Суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2022 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави був визначений підозрюваному ОСОБА_6 для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК, та окремо на нього були покладені процесуальні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК.

З наведених вище підстав суд не приймає доводи захисника ОСОБА_12 про те, що суттю застави є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим виключно обов`язків, покладених слідчим суддею.

(в) Правові наслідки припинення дії обов`язків, покладених слідчим суддею

На думку захисника ОСОБА_12 припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, є припиненням запобіжного заходу у вигляді застави.

Суд вважає такий висновок помилковим з таких підстав.

Правові наслідки припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного, обвинуваченого слідчим суддею при застосування запобіжного заходу у вигляді застави, визначені частиною 7 статті 194 КПК.

Так, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, а не запобіжний захід у вигляду застави в цілому.

У даному випадку з 25 січня 2023 року, тобто з моменту припинення строку дії покладених слідчим суддею обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК.

Припинення строку дії цих обов`язків не визначена як підстава для припинення застави.

(г) Підстави припинення застави

Застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК).

Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, припинення дії ухвали.

З цього слідує, що обов`язки, покладені слідчим суддею, є строковими, а застава, яка забезпечую виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком. Такий висновок підтверджується, зокрема, змістом частини 6 статті 181, частини 7 статті 194, частини 4 статті 196, статтями 197 та 211 КПК. Цими нормами визначається строковість затримання, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, покладених слідчим суддею відповідно до статті 194 КПК.

Застава припиняється у разі її скасування, зміни на інший запобіжний захід, постановлення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження (статті 203 КПК).

У цьому провадженні представником заставодавця не надані докази припинення застави, зазначені в статті 203 КПК. Отже, відсутні підстави для її повернення заставодавцю.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що застава не повертається у разі припинення строку дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного при застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Виходячи із наведеного у задоволені клопотання захисника ОСОБА_12 про повернення грошових коштів, внесених в якості застави, необхідно відмовити. Подібні висновки також викладені в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 жовтня 2019 року у справі 760/22385/19.

В частині заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, суд дійшов наступного висновку. Так, з матеріалів обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тому існують значні ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому застосування найбільш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, є недостатнім для запобіганню встановленим ризикам. І лише застава забезпечить виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК. Тому відсутні на даному етапі кримінального провадження достатні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з застави на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 .

Також суд відкладає підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на виконанні бойового завдання.

Керуючись ст.ст. 314, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №000000163 від 13.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.2 ст.187, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.203-2 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України на 14:00 год. 20.03.2023

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» продовжити до шістдесяти днів, тобто до 14 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1