Провадження № 1-кс/947/3818/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та незаконних дій працівників правоохоронних органів Одеської області щодо сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів.

Відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України 08.09.2021 року внесено на підставі звернення, відповідно до якого на території міста Одеса функціоную близько 87 незаконних гральних закладів, організатори яких щомісячно сплачують грошову винагороду окремим керівникам Національної поліції у місті Одеса.

Крім того, на підставі заяви ОСОБА_5 від 12.07.2022 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000192 за фактом протиправної діяльності групи осіб з організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В подальшому вищевказані кримінальні провадження об`єднано в одне кримінальне провадження під номером № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Так, в ході досудового розслідування від Одеського управління ДВБ НП України отримано інформацію, що на теперішній час на території м. Одеси функціонують та здійснюють свою противоправну діяльність незаконні гральні заклади. Зокрема, відповідно до інформації свідка та оперативного підрозділу незаконний гральний заклад функціонує за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому співробітники поліції ГУНП в Одеській області не докладають достатніх зусиль щодо припинення незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей та можливо умисно з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах не вживають передбачених законодавством заходів щодо припинення незаконної діяльності.

В ході проведення допиту у якості свідка ОСОБА_5 зазначені вище обставини підтвердив.

У зв`язку з викладеним, в діях вищевказаної групи осіб з числа співробітників поліції та інших причетних осіб наявні ознаки організації незаконної діяльності гральних закладів на території міста Одеси та Одеської області та сприяння вказаній незаконній діяльності гральних закладів працівниками правоохоронних органів Одеської області, що спричиняє тяжкі наслідки, тобто ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Так, 21.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2023 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: 7 карток входу до гральних зал.

Таким чином, з метою збереження вилученого майна, яке визнано слідчим речовими доказами, прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотання про арешт майна.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та клопотання просив задовольнити.

Представник власника вилученого майна заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 речі не мають до кримінального провадження жодного відношення, а прокурором необґрунтовано на підставі чого вони відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання.

За своїм змістом клопотання про арешт майна є неконкретним та необґрунтованим.

В клопотанні прокурором зазначено лише загальні формулювання на обґрунтування того, яке відношення вилучені речі мають для даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальними правопорушеннями, які розслідуються та речами, які належать третій особі.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна прокурор не зазначає, в якій спосіб просить накласти арешт на майно, що не узгоджується з положеннями ст. 170 КПК України, якими визначено повноваження слідчого судді або суду при накладенні арешту, зокрема, щодо позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000436 від 08.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 203-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1