Справа № 548/36/23
Провадження №1-кс/548/39/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за результатами розгляду скарги

на рішення, дію чи бездіяльність

13.01.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського айонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, яке полягає у відмові в задоволенні клопотання про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2023 до Хорольського айонного суду Полтавської області надійшла вказана скарга в якій скаржник просить:

- Визнати постанову ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 09.01.2023 про відмову в задоволенні клопотання незаконною та скасувати її.

- Зобов`язати ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 протягом 3 (трьох) днів з дня винесення ухвали слідчого судді надати захиснику ОСОБА_3 на ознайомлення (з можливістю зробити копії матеріалів) матеріали кримінального провадження № 0000007 від 05.01.2023.

В скарзі, зокрема, зазначається, що:

У провадження СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000007 від 05.01.2023 за ч.4 ст.186 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області.

05.01.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану (ч.4 ст. 186 КК України).

Згідно повідомлення про підозру, 05.01.2022 ОСОБА_4 перебував у м. Хорол за місцем проживання ОСОБА_6 , де між ними виник конфлікт. У ході конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у останнього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_4 наніс декілька ударів долонею руки по обличчю ОСОБА_6 , після чого заволодів мобільним телефоном «Redmi Note 9», вартістю 3500 грн., мобільним телефоном «Nokia 1208», вартістю 300 грн., мобільним телефоном «Nokia 1600», вартістю 500 грн., наручними годинником, вартістю 250 грн. та револьвером, вартістю 2500 грн., після чого із вказаними речами залиш місце проживання ОСОБА_6

05.01.2023 захисником адвокатом у вказаному кримінальному провадженні подано слідчим письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, у порушення положень ст. 221 КПК України, де вказано про обов`язок, а не право, слідчого надати захиснику матеріали кримінального провадження на ознайомлення, ст. слідчим СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 09.01.2023 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000007 від 05.01.2023. Підставою для винесення вищевказаної постанови, відповідно до змісту постанови стало те, що на даний час не проведено всі необхідні слідчі розшукові дії у даному кримінальному провадженні, а адвокат може розголосити відомості досудового розслідування.

Таким чином слідчий не здійснив, встановленого КПК України, свого обов`язку щодо надання на ознайомлення стороні захисту матеріалів кримінального провадження. Скаржник зазначив, що постанова слідчого від 09.01.2023 року є незаконною та підлягає скасуванню. У зв`язку з наведеними обставинами скаржник звернувся з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 12.01.2023 для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Фактично матеріали скарги передані слідчому судді по реєстру 12.01.2023.

Суд враховує, що від скаржника надійшла заява про розгляд відповідної скарги у відсутність скаржника.

ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та Хорольський відділ Лубенської окружної прокуратури Полтавської області явку представників у судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення ст. 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, та скаржника.

Отже, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк.

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки уповноваженого суб`єкта, яка полягає в утриманні від вчинення обов`язкової процесуальної дії чи постановлення обов`язкового процесуального рішення; тобто невиконання обов`язку, покладеного КПК України. Що стосується бездіяльності при розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, то вона може бути зумовлена не лише безпосередньо невчиненням процесуальної дії, а й неналежним розглядом клопотання суб`єкта звернення, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. На відміну від процесуального рішення, правомірність/неправомірність якого вичерпується самим фактом його постановлення, бездіяльність має триваючий характер - вона розпочинається від дня, коли суб`єкт мав вчинити певну дію і не вчинив її та продовжується до моменту вчинення відповідної обов`язкової дії. Бездіяльність може бути усунута в будь-який момент суб`єктом, який її допустив.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки:

1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) з клопотанням про вчинення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має відповідне право;

4) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Отже, зазначена норма передбачає можливість оскарження не будь-якої бездіяльності, а лише щодо обов`язків, чітко визначених КПК України та строк виконання яких чітко регламентований кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На підставі ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Згідно з приписами ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її виніс.

Отже, з урахуванням наведених нормативних приписів належними формами реагування на клопотання в порядку ст. 220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. При чому як при задоволенні клопотання так і при відмові в задоволенні має бути дотримана процесуальна форма (повідомлення або постанова).

За змістом ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Слідчий суддя враховує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до п.1, п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, крім іншого, рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 306 КПК України, визначено що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином через протиправні дії слідчого у кримінальному провадженні порушуються право сторонни захтисту.

З метою захисту прав та інтересів сторони захисту необхідним є скасування постанови слідчого та зобов`язання слідчого надати на ознайомлення матеріали кримінального провадження.

Разом з цим, саме ефективний захист прав сторони захисту потребує здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом встановлення процесуальних строків проведення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Закріплення у ч. 6 ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті. що передбачені КПК, втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини. Зокрема, у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 р. суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Саме принцип розумних строків, визначений даною Конвенцією, і закладений в положення ст. 28 КПК України. При цьому, розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій га прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий судця, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь - які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено наступне.

ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 05.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;

05.01.2023 захисником адвокатом у вказаному кримінальному провадженні подано слідчим письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Як стверджує скаржник станом на момент подачі скарги, що є предметом розгляду, повідомлення про результати розгляду такого клопотання не отримано.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цього обов`язку.

Станом на день розгляду скарги слідчому судді органом досудового розслідування не надано інформації, чи було розглянуто клопотання скаржника у належний процесуальний спосіб та, якщо так, - який результат такого розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що в установлений ст. 220 КПК України строк слідчий у відповідному кримінальному провадженні відреагував в належній процесуальній формі (повідомленням про задоволення клопотання або постановою про відмову у задоволенні) на заявлене скаржником клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 28, 220, 221, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, яке полягає у відмові в задоволенні клопотання про надання на ознайомлення матеріалів кримінального провадження,- задовольнити.

Визнати постанову ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 09.01.2023 про відмову в задоволенні клопотання незаконною та скасувати її.

Зобов`язати ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 протягом 3 (трьох) днів з дня винесення ухвали слідчого судді надати захиснику ОСОБА_3 на ознайомлення (з можливістю зробити копії матеріалів) матеріали кримінального провадження № 0000007 від 05.01.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту складання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1