Номер справи 366/1629/22
Номер провадження 1-кп/366/171/22
УХВАЛА
14 жовтня 2022 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області колегіально
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 , якого доставлено конвоєм,
розглянувши в залі суду смт. Іванків у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до суду з обвинувальним актом в рамках кримінального провадження №110000200 від 22 червня 2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.
Ухвалою суду від 5 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням від 4 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на шістдесят діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений період часу, але не раніше ніж з 24 лютого 2022 року, а саме з моменту тимчасової окупації с. Сидоровичі Вишгородського району Київської області, в умовах запровадженого на всій території України воєнного стану, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у громадянина України ОСОБА_7 виник умисел на вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.
З 24 лютого 2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , на виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, будучи місцевим жителем с. Сидоровичі Вишгородського району Київської області, знаючи місцевість, володіючи інформацією стосовно місцевих мешканців с. Сидоровичі, адрес проживання та роду професійної діяльності останніх, зокрема мисливців, які могли чинити опір збройним силам рф, надавав останнім зазначену інформацію, виконуючи доручення військових рф.
При цьому, у зазначений період часу, ОСОБА_7 , з метою вчинення державної зради, отримавши гарантії особистої безпеки від представників окупаційних військ російської федерації, будучи озброєним, допомагав останнім орієнтуватися на місцевості.
Поряд із цим, у період тимчасової окупації села Сидоровичі Вишгородського району Київської області, ОСОБА_7 , на виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, будучи озброєним, здійснював цілодобове патрулювання селом, тим самим, контролював переміщення територією села місцевих мешканців, які могли збирати та збирали інформацію щодо місць розташування блок-постів збройних сил рф.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану,вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною другою статті 111 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави на строк до 14 жовтня 2022 року.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також, що викладені обставини обґрунтовано свідчать про те, що ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, доведені органом досудового розслідування та враховані слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва під час обрання 18 серпня 2022 року запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не зменшилися, є необхідність у продовженні (обранні) обраної міри запобіжного заходу для запобігання вищенаведеним ризикам а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На даний час досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до Іванківського районного суду Київської області та, оскільки 14 жовтня 2022 року закінчується строк дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_7 , прокурор просить про його продовження (обрання). При цьому, як вважає прокурор, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, тому просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України підтверджується зібраними, під час досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами.
В судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт. Вважають, що прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000200, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 за частиною другою статті 111 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану,вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною другою статті 111 КК України.
Згідно з частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва 18 серпня 2022 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 жовтня 2022 року, який ухвалою цього самого суду від 28 січня 2022 року продовжено до 4 березня 2022 року, який закінчується.
Вирішуючи клопотання прокурора суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень статті 183 КПК України, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із положеннями статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором, суд дійшов висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини злочину, який інкриміновано обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, враховуючи військову агресію проти України, яка суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, на сьогодні існують такі ризики як: обвинувачений, перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
Також суд відповідно до вимог статті 178 КПК України бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у якому він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, одружений, на час вчинення кримінального правопорушення працюючий на посаді начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий, особливо тяжкий злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинах, може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.
Оскільки, відповідно до статті 12 КК України ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у особливо тяжкого злочину, передбаченому частиною другою статті 111 КК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд оцінивши усі обставини та з урахуванням воєнного стану на території України, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, пункт 3 частини першої статті 138 КПК України, відповідно до якого непереборною силою є епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини, пункт 8 рекомендації Ради суддів України від 2 березня 2022 року відповідно до якого у розумінні статті 177 КПК України новими ризиками, які виправдовують тримання особи під вартою, безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Крім того, відповідно до частини шостої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Вирішуючи питання обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначений прокурором ризики про переховування від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання у вигляді довічного позбавлення волі обвинувачений може ухилитись від правосуддя.
В зв`язку з наведеним, суд звертає особливу увагу, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою. З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, думки прокурора, та інших учасників процесу, а також, вбачаючи ризики, викладені в статті 177 КПК України, та з урахуванням вимог пункту 2 частини четвертої статті 183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , тримання під вартою до 60 календарних днів.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 176 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки відповідно до статті 183 КПК України під час дії воєнного стану суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314316, 369372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України відмовити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 (тридцяти) діб, тобто до 13 листопада 2022 року, включно, без визначення розміру застави у кримінальному провадженні і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.
Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 19 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3