06.04.2023
Справа № 642/1645/23
Провадження № 1-кс/642/988/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, який має утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє 01.02.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий вказала, що слідчим відділом ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000528 від 04.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за умисні злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про те, що в Україні введений військовий стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (дійсний на даний час), 03.04.2023, близько 14.30, перебуваючи навпроти кіоску ТОВ «Кисет», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 7, у останнього раптово виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення. Після чого, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, бажаючи діяти саме таким чином та довести свій умисел до кінця, ОСОБА_5 розуміючи, що купляти товар не має на меті, попрохав у продавця кіоску продати йому електронну цигарку «Elf Bar ТЕ 5000 КВН ЛД», та у той час, коли у реалізатора у руках знаходилася електронна цигарка «Elf Bar ТЕ 5000 КВН ЛД», просунув свою руку у віконце вищезазначеного кіоску, тим самим проник до даного приміщення, та шляхом ривку відкрито заволодів вищевказаним електронним пристроєм для куріння.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення-злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

04.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у даному кримінальному правопорушенні-злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , 2018 р.н., офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме: 12.11.2004 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 18.02.2008 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 09.01.2009 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України частину невідбутого покарання по вироку Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2008 до 2 років 4 місяці позбавлення волі; 23.11.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. ст. 70,71 КК України до 5 року 6 місяців позбавлення волі; 09.04.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 06.08.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 72 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі; 01.02.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 , оглядом місця події від 04.04.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, відсутність у останнього стійких міцних соціальних зв`язків. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду; підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків по даному правопорушенню, з метою змусити змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; також, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно ніде не працює та не має стабільного заробітку, що дає підстави вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність з метою зібрання коштів для продовження свого існування.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Підозрюваний проти клопотання заперечував, просив більш м`який запобіжний захід, наприклад, домашній арешт, вказавши, шо він має на утриманні малолітню дитину, обіцяв виправитись.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000528 від 04.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

04.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Зібраними в ході досудового розслідування доказами, що додані до матеріалів клопотання, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків не має, веде, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, а тому будучи обізнаним про тяжкість покарання, слідчий суддя вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Санкцією ч.2 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмiрi двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. При цьому, в разі внесення застави, необхiдно покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 03.06.2023 включно.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 03.06.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.04.2023.

Слідчий суддя