КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року, та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про виправлення описки,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 47 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.04.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 на строк до 02.04.2023 року включно, наступні обов`язки:прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на _____________________________________________________________________________________

Справа № 752/3103/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1734/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

зберігання до відповіднихорганів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Строк дії ухвали визначено до 02.04.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.02.2023 виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023, та зазначено в резолютивній частині ухвали ще один обов`язок, а саме: заборонити підозрюваній ОСОБА_6 спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі із підлеглими працівниками.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, із покладенням на неї обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0000110, суду за кожною вимогою; із забороною залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити підозрюваній ОСОБА_6 спілкуватись зі свідками в тому числі підлеглими працівниками.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Метою застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, апелянт зазначав, що підозрювана під час досудового розслідування шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків, спеціалістів, експертів, до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місце проживання та реєстрації, місця роботи свідків може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.

Існує вірогідність того, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень, здійснювати вплив (підкуп) на свідків, спеціалістів, експертів, інших осіб, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі за надуманими приводами.

У органу досудового розслідування є достатньо даних, що ОСОБА_6 , вчинивши умисний тяжкий злочин, у якому вона підозрюється, може продовжити свою злочинну діяльність, продовжуючи вчиняти аналогічні злочини.

Залишення підозрюваної без запобіжного заходу, або застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Крім того, від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.02.2023 про виправлення описки, в якій апелянт просив скасувати вказану ухвалу.

В апеляційній скарзі захисник зазначав, що покладення на підозрювану ОСОБА_6 ухвалою про виправлення описки додаткового обов`язку -заборони підозрюваній ОСОБА_6 спілкуватися зі свідками в тому числі підлеглими працівниками не є ані опискою, ані очевидною арифметичною помилкою.

Вказаною ухвалою слідчого судді фактично змінено власне судове рішення, шляхом внесення до нього нових даних та зміни покладених судом обов`язків підозрюваної, що не може бути предметом судового розгляду, який проводиться судом за правилами ст. 379 КПК України. В цьому випадку слідчим суддею застосовано повноваження суду апеляційної інстанції.

На переконання апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді в аспекті застосування ст. 379 КПК України не відповідає завданням кримінального провадження, закріпленим ст. 2 КПК України, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, а також засадам верховенства права і законності (ст. ст. 8, 9 КПК України) та порушує гарантії забезпечення правової визначеності. Слідчий суддя приймаючи оскаржуване рішення вийшов за межі наданих КПК України повноважень.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу про виправлення описки, заслухавши думку підозрюваної ОСОБА_6 , її захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу про виправлення описки та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, та апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є офіційним представником власника реєстраційних посвідчень на лікарські засоби компанії «ІПКА Лабораторіз Лімітед» (48 Кандивлі, Індастріал Естейт, Мумбай, Індія), сертифікати якості на лікарські засоби якої у відповідності до п. 3 Постанови №902 використовує при ввезенні відповідних препаратів в Україну.

Крім того, Державна служба України з лікарських засобів (далі - Держлікслужба) рішенням № 367 від 20.03.2013 видала ТОВ «ЕПІК ФАРМА» ліцензію на імпорт лікарських засобів, а рішенням № 327 від 12.03.2013 - ліцензію на оптову торгівлю лікарськими засобами.

Директором ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є ОСОБА_11.

24.09.2022 завершено митне оформлення ввезених ТОВ «ЕПІК ФАРМА» в Україну лікарських засобів виробництва компанії «ІПКА Лабораторіз Лімітед» на 9 серій препаратів, у тому числі:

-«Дихлор-25», таблетки по 25 мг № 30, по 10 таблеток у блістері, по 3 блістери в упаковці з картону, маркування українською мовою, серії лікарського засобу: JL W022007, JL W022008;

-«ТЕНОЧЕК®», таблетки, 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці з маркуванням українською мовою, серія лікарського засобу: JLD012001;

-«ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 100мг/25 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HW125004, HW152005, HW152006;

-«ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 50мг/12,5 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HV062004, HV062005.

Відповідно до п. 4 Постанови № 902 державний контроль якості здійснюють Держлікслужба та її територіальні органи. Для забезпечення належного здійснення державного контролю якості лікарських засобів Держмитслужба подає Держлікслужбі інформацію про ввезені на територію України лікарські засоби.

Відповідно до п. 4 Постанови № 902 суб`єкт господарювання, що ввозить лікарські засоби на територію України з метою їх подальшої реалізації (торгівлі), протягом п`яти робочих днів після закінчення митного оформлення вантажу з лікарськими засобами подає органові державного контролю за місцем провадження господарської діяльності заяву про видачу висновку про якість ввезених лікарських засобів за формою, визначеною МОЗ.

До заяви про видачу висновку додаються такі документи перелік ввезених лікарських засобів, складений за формою, встановленою МОЗ; копія сертифіката якості, виданого виробником на кожну серію лікарських засобів, з перекладом на українську мову, засвідчена підписом керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Вимоги до змісту сертифіката якості серії лікарського засобу наведено в додатку (допускаються відхилення щодо форми викладення інформації в сертифікаті, якщо вони не змінюють його суті); копія митної декларації з відміткою митниці, засвідчена підписом керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання; копія рахунка-фактури (інвойсу).

На виконання вищевказаних вимог Постанови № 902, ТОВ «ЕПІК ФАРМА» 28.09.2022 подало заяву про видачу висновку про якість вищевказаних ввезених в Україну лікарських засобів до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Київській області (далі - Держлікслужба у Київській області).

Відповідно до п. 8 Постанови № 902 державний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного контролю: експертизи поданих cуб`єктом господарювання документів; перевірки вантажу за місцем його розташування на відповідність митній декларації щодо кількості лікарських засобів кожної серії та здійснення візуального контролю кожної серії лікарських засобів; лабораторного аналізу у визначених цим Порядком випадках на відповідність показників якості лікарських засобів вимогам специфікації якості методів контролю якості лікарських засобів або загальним вимогам до лікарських засобів, встановленим Державною фармакопеєю України, в лабораторіях, атестованих в установленому МОЗ порядку.

Візуальний контроль включає перевірку зовнішнього вигляду групової тари, зовнішнього (вторинного) та внутрішнього (первинного) пакування на цілісність, наявність пошкоджень, відповідність маркування графічному зображенню упаковок, наявність затвердженої інструкції для медичного застосування.

У відповідності до п. 6.10.1 Порядку взаємодії Держлікслужби та її територіальних органів щодо забезпечення здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, затвердженого головою Держлікслужби 07.06.2022 (далі СОП-02-21), у випадку виявлення невідповідностей при візуальному контролі зразків кожної серії лікарських засобів та експертизі поданих заявником документів оформлюються інформаційні листи щодо виявлених невідповідностей.

Згідно із п. 6.10.3 СОП-02-21у разі наявності підстав для проведення лабораторного контролю інформаційний лист адресується та надсилається разом із Повідомленням про необхідність проведення лабораторного аналізу якості ввезеного лікарського засобу та іншими документами, що стосуються виявленої невідповідності до Держлікслужби.

Згідно із інформаційними листами Держлікслужби у Київській області від 05.10.2022 за № 2460/22/ІЛ/2.1, № 2460/22/ІЛ/3.1, № 2460/22/ІЛ/7.1, № 2460/22/ІЛ/5.1, № 2460/22/ІЛ/6.1, № 2460/22/ІЛ/4.1, № 2460/22/ІЛ/8.1, № 2460/22/ІЛ/9.1 в ході візуального контролю наданих ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріалів щодо вказаних лікарських засобів виявлено невідповідність вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості) щодо маркування, а саме:

-«Дихлор-25»: на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:»; на вторинній упаковці додатково вказана дата виготовлення, що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA16700/01/01, наказ МОЗ від 13.04.2021 № 721);

-«ТЕНОЧЕК®»: на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/8615/01/01, наказ МОЗ від 22.03.2021 № 517);

-«ТЕНОРІКТМ» (100мг/25 мг): на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/2902/01/02, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779);

-«ТЕНОРІКТМ» (50мг/12,5 мг): на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/2902/01/01, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779).

Крім того, вказано, що зразки зазначених лікарських засобів підлягають лабораторному аналізу.

У подальшому ОСОБА_11, достовірно знаючи, що вищевказані лікарські засоби промарковані неідентично (невідповідно) відомостям (одній або декільком з них) про лікарський засіб з відповідною назвою, що внесені до Державного реєстру лікарських засобів України, не відповідають відомостям (одній або декільком з них), у тому числі складу, про лікарський засіб з відповідною назвою, що внесені до Державного реєстру лікарських засобів України, тобто є фальсифікованими лікарськими засобами згідно із абз. 3 ст.2 Закону України «Про лікарські засоби», з метою отримання позитивних висновків про якість вказаних лікарських засобів, у точно невстановлені час і місце вступив у злочинну змову з директором Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 наказом в.о. Голови Держлікслужби № 106-к від 11.03.2019 призначена на посаду директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби.

Відповідно до розділу 3 посадової інструкції директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби, до основних посадових обов`язків директора, серед іншого, віднесено організацію роботи по недопущенню в обіг лікарських засобів, що не відповідають вимогам, установленим нормативними документами, у тому числі фальсифікованих, незареєстрованих засобів шляхом, зокрема, аналізу документів, наданих суб`єктом господарювання та експертних висновків державних підприємств, що належать до сфери управління Держлікслужби щодо критичності виявлених невідповідностей лікарських засобів з метою вирішення питання їх подальшого обігу.

Таким чином, ОСОБА_6 у відповідності до ст. 18 та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

У відповідності до п. 6.11.2 СОП-02-21 лікарські засоби підлягають направленню на лабораторний аналіз за визначеними Держлікслужбою показниками специфікації якості методів контролю якості або відповідно до загальних вимог, встановлених Державною фармакопеєю України.

Згідно із п. 6.11.3 СОП-02-21 відбір зразків серій лікарських засобів для здійснення лабораторного аналізу за визначеними Держлікслужбою показниками методів контролю якості здійснюють працівники територіального органу Держлікслужби.

Так, отримавши від Держлікслужби в Київській області вищевказані інформаційні листи від 05.10.2022 про те, що в ході візуального контролю наданих ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріалів щодо відповідних лікарських засобів виявлено невідповідність вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості) щодо маркування та що зразки зазначених лікарських засобів підлягають лабораторному аналізу, реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_11, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання недостовірних результатів щодо безпечності вказаних лікарських засобів, ОСОБА_6 направила надані ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріали для проведення експертизи щодо можливості їх реалізації в Україні з відхиленням від вимог, установлених нормативними документами, до ТзОВ «ТЕХНОЛАБ» (для проведення аналізу за показниками методів контролю якості з обов`язковим проведенням аналізу за показниками «ідентифікація», «кількісне визначення», за виключенням показника маркування), достовірно знаючи, що остання забезпечить внесення у результати аналізів завідомо неправдивих відомостей про відповідність лікарських засобів методиці контролю якості за визначеними показниками, та ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції» (для проведення аналізу за показником «маркування»).

У подальшому ОСОБА_6 отримала від ТзОВ «ТЕХНОЛАБ» 8 результатів аналізу зразків лікарських засобів, які нібито відповідають вимогам методики контролю якості, достовірно знаючи про внесені неправдиві відомості до вказаних документів, а також від ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції» 4 експертних висновки щодо 8 серій вищевказаних лікарських засобів, у яких підтверджено порушення маркування, виявлені Держлікслужбою у Київській області, та що вказані невідповідності вимогам, установлених нормативними документами, не можуть негативно вплинути на якість цих серій. На підставі п. 1.4.3 наказу МОЗ № 809, можливо рекомендувати до застосування та реалізації на території України лікарські засоби «Дихлор-25», «ТЕНОЧЕК®», «ТЕНОРІКТМ» (100мг/25 мг), «ТЕНОРІКТМ» (50мг/12,5 мг).

Згідно із п. 1.4.3 Порядку встановлення заборони (тимчасової заборони), та поновлення обігу лікарських засобів на території України, затвердженого наказом МОЗ України № 809 від 22.11.2011, випустили в обіг фальсифіковані лікарські засоби (відповідно до визначення, наведеного абз. 3 ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби») (далі - Порядок № 809), третій клас невідповідності лікарських засобів - невідповідність вимогам, визначеним методами контролю якості лікарських засобів, що не може спричинити значної шкоди для здоров`я людини, а саме: відсутність герметичної упаковки нестерильних лікарських засобів; незначні відхилення в маркуванні (невідповідний розмір шрифту, помилка в реєстраційному номері, штрих-коді, невідповідності редакційного характеру, зміна методу нанесення інформації, зміна зовнішнього вигляду упаковки); невідповідність методів контролю якості лікарських засобів вимогам Державної фармакопеї України (невідповідність таким тестам, як «маркування», «упаковка» тощо).

Відповідно до п. 2.2 Порядку № 809, у разі встановлення невідповідностей лікарських засобів вимогам, визначеним методами контролю якості, Держлікслужба вживає таких заходів до третього класу - видає розпорядження про встановлення заборони обігу лікарського засобу, про що інформує власника реєстраційного посвідчення лікарського засобу або його офіційного представника, територіальні органи Держлікслужби, МОЗ України та суб`єктів господарювання листом, електронною поштою та шляхом оприлюднення у засобах масової інформації.

Згідно із п. 6.7 Термінових дій Держлікслужби / її територіальних органів / уповноважених лабораторій у разі виявлення в обігу неякісних / підозрілих щодо фальсифікації / фальсифікованих / незареєстрованих / ввезених з порушенням умов чинного законодавства / лікарських засобів, при застосуванні яких виникли непередбачені побічні реакції та / або смерть людини, або надходження інформації щодо відсутності ефективності лікарських засобів, затверджених головою Дерлікслужби 01.10.2019 (далі - СОП-02-20), за результатами проведеного аналізу інформації та документів, лабораторного контролю якості відібраних зразків, працівники відділу організації запобігання обігу неякісних, фальсифікованих та незареєстрованих лікарських засобів Департаменту контролю якості лікарських засобів готують проекти розпоряджень Держлікслужби про тимчасову заборону обігу серії (серій) лікарського засобу Ф-02-2-/02, повну заборону за формою розпорядження Держлікслужби про заборону обігу серії (серій) лікарського засобу Ф-02-20/03.

Відповідно до п. 6.8 СОП-02-20 після погодження проектів розпоряджень Держлікслужби про тимчасову/повну заборону обігу з директором Департаменту (або заступником директора Департаменту контролю якості лікарських засобів - начальник відділу організації державного контролю якості лікарських засобів), та підпису Головою Держлікслужби, документи реєструються відділом загально-адміністративної роботи.

Так, ОСОБА_6 у відповідності до розділу 3 посадової інструкції директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби, повинна була організувати недопущення в обіг лікарських засобів, що не відповідають вимогам, установленим нормативними документами, шляхом аналізу сертифікатів якості на вищевказані препарати, виданих компанією-виробником «ІПКА Лабораторіз Лімітед» для ТОВ «ЕПІК ФАРМА», у яких внесено завідомо недостовірні відомості про дотримання методів контролю якості препаратів, що підтверджується висновками ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції», тобто у відповідності до ч. 4 розділу VI Порядку проведення підтвердження відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики, затвердженого наказом МОЗ України № 1130 від 27.12.2012, забезпечити прийняття рішення про зупинення дії або анулювання Сертифікату відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики № 010/2021/GMP від 22.01.2023 або Висновку щодо відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики № 398/2022/с-748 від 28.09.2022 заводу-виробника.

Разом із тим, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11, реалізуючи спільний злочинний умисел, проігнорувавши вищевказані вимоги, усвідомлюючи наявність невідповідностей вищевказаних лікарських засобів вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості), організувала підготовку проєктів листів керівникам територіальних органів Держлікслужи про те, що Держлікслужба вважає за можливе реалізацію у період дії чинних реєстраційних посвідчень, за умови відповідності вимогам методики контролю якості з урахування встановлених відхилень у маркуванні, лікарських засобів: «Дихлор-25», таблетки по 25 мг № 30, по 10 таблеток у блістері, по 3 блістери в упаковці з картону, маркування українською мовою, серії лікарського засобу: JL W022007, JL W022008 (реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 , наказ МОЗ від 13.04.2021 № 721); «ТЕНОЧЕК®», таблетки, 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці з маркуванням українською мовою, серія лікарського засобу: JLD012001 (реєстраційне посвідчення № UA/8615/01/01, наказ МОЗ від 22.03.2021 № 517); «ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 100мг/25 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HW125004, HW152005, HW152006 (реєстраційне посвідчення № UA/2902/01/02, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779); «ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 50мг/12,5 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HV062004, HV062005 (реєстраційне посвідчення № UA/2902/01/01, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779), які є фальсифікованими лікарськими засобами згідно із абз. 3 ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби».

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 02.02.2023 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також збуті завідомо фальсифікованих лікарських засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб із службовою особою шляхом зловживання службовим становищем, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 321-1 КК України.

13.02.2023 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, із покладенням на неї обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0000110, суду за кожною вимогою; заборонити залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити підозрюваній ОСОБА_6 спілкуватись зі свідками в тому числі підлеглими працівниками.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на 47 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.04.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_6 на строк до 02.04.2023 року включно, наступні обов`язки:прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Строк дії ухвали визначено до 02.04.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.02.2023 виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023, та зазначено в резолютивній частині ухвали ще один обов`язок, а саме: заборонити підозрюваній ОСОБА_6 спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі із підлеглими працівниками.

Постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, та доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей та документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про недоведеність органом досудового розслідування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не навівши при цьому в ухвалі належного обгрунтування та мотивів такого висновку.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Як встановлено колегією суддів, застосовуючи щодо підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, не обгрунтувавши належним чином такий висновок.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, наведені слідчим у клопотанні ризики є обгрунтованими та такими, що виправдовують застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби. Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер та тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів, з урахуванням обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, тяжкості, наслідків та конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про особу ОСОБА_6 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, працевлаштована, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Як убачається з вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Вирішуючи питання про покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та клопотання слідчого про покладення на підозрювану обов`язків прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками, у тому числі із підлеглими працівниками.

Крім того, в апеляційній скарзі та поданому клопотанні порушено питання про покладення на підозрювану обов`язку не залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку, який не передбачений ч. 5 ст. 194 КК України. Натомість, заборона залишення місця проживання у певний час доби прямо визначена вимогами ч. 1 ст. 181 КПК України при застосуванні щодо особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, фактично такий обов`язок відповідає передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим, що виключає можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у межах кримінального провадження № 0000110 від 08.11.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру 02.02.2023, а тому, на час звернення слідчого із клопотанням до слідчого судді, та на день розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, граничним днем закінчення строку досудового розслідування було 02.04.2023.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

За таких обставин, при постановленні нової ухвали, колегія суддів може визначити строк дії такої ухвали лише до граничного дня закінчення строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 02.04.2023.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з

покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 02.04.2023.

У зв`язку із скасуванням ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023, не може залишатись в силі та підлягає скасуванню ухвала слідчого судді від 16.02.2023 про виправлення описки.

Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.02.2023 про виправлення описки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З наведеного убачається, що під час виправлення описки не може ставитися питання про зміну змісту судового рішення або про внесення до нього нових даних.

З урахуванням зазначеного, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали про виправлення описки, зокрема те, що в резолютивній частині ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023 не зазначено ще один обов`язок, який просив покласти на підозрювану слідчий у клопотанні, а саме заборона ОСОБА_6 спілкуватися зі свідками та підлеглими працівниками, є помилковими.

Вказані висновки слідчого судді не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки покладення на підозрювану додаткового обов`язку призводить до зміни змісту судового рішення, та не є опискою у розумінні ст. 379 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя без законних на те підстав постановив ухвалу про виправлення описки, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає скасуванню.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 179, 182, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про виправлення описки задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року та ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року про виправлення описки, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 год. по 08.00 год. наступного ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 02 квітня 2023 включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками, у тому числі із підлеглими працівниками.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити до 02 квітня 2023 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3