КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/136/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2022 року задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень), погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.01.2023 року включно щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2008 р.н., працевлаштованого, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що прокурором не було доведено жодну з обставин, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України та не надано достатніх та допустимих доказів на їх підтвердження. Дії, які інкримінують ОСОБА_7 не знаходять свого підтвердження у матеріалах провадження, оголошене повідомлення про підозру останньому ґрунтується фактично на показаннях потерпілого, однак останній не вказує, що саме ОСОБА_7 застосовував до нього насильство чи погрожував його застосуванням.

Протоколи НСРД є недопустимими оскільки проведені в уже закритому кримінальному провадженні, а в межах даного кримінального провадження НСРД не проводилось.

За фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 було розпочато кримінальне провадження ще 02.11.2018 року та більш ніж за 4 роки закрито, однак 26.07.2022 року відкрито інше кримінальне провадження про цей же факт вимагання, при цьому долучивши матеріали із закритого провадження, що свідчить про зловживання своїми правами органом досудового розслідування.

Ризики, які зазначені у клопотанні є не підтвердженими, ОСОБА_7 , має постійне місце проживання та реєстрації, працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, дружину, яка є інвалідом ІІ групи, і сам є інвалідом ІІ групи, неповнолітнього сина, який перебуває на його утриманні, стан здоров`я ОСОБА_7 не дозволяє йому перебувати в умовах СІЗО, оскільки він потребує регулярного лікування, а також слід зазначити, що підозрюваний самостійно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання із м. Одеси, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вказані обставини свідчать про виконання останнім належним чином своїх процесуальних обов`язків у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної полії України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000700 від 26.07.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що у період з липня 2018 року по березень 20 року, перебуваючи в м. Одеса, детальне місце досудовим розслідуванням не встановлено, уродженець с. Стара Сунжа Грозненського району Чеченської Республіки, громадянин України ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із уродженцем м. Баку Республіки Азербайджан, громадянином України ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, організували злочинну групу у складі якої, вчинили вимагання поєднане із заподіянням тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості незаконне позбавлення волі, організували підроблення документів та використання завідомо підробленого документа.

Реалізуючи свій злочинний план, приблизно у липні 2018 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у невстановленому місці, на території м. Одеса, посвідчили у свої злочинні наміри громадянина України, уродженця м. Луганськ, ОСОБА_7 , які ознайомившись із зазначеним планом злочинної діяльності, схвалили його та надав згоду приймати участь у вчиненні злочинів у складі організованої групи, як виконавець.

На ОСОБА_7 , як виконавця у складі організованої групи, поклали наступне:

забезпечення водіння транспортних засобів (для оперативного та швидкого виконання злочинних планів);

виконання функцій охоронця та керівника охорони, забезпечення системності виклику потерпілих, та застосування щодо них психологічного впливу, у тому числі, усних погроз;

проведення бесід з потерпілими, та за можливості їх переконання надати кошти, без застосування фізичного впливу;

відшукання можливих місць переховування потерпілих;

проведення перемовин з потерпілими за дорученням організаторів групи.

розроблення тексту договорів їх виготовлення;

виконання інших завдань пов`язаних з функціонуванням організованої групи.

Тобто, у липні 2018 року, вважаючи, що створення організованої групи закінчено, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 та іншими членами організованої групи приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на протиправне заволодіння коштами через їх вимагання поєднане із заподіянням тілесних ушкоджень, незаконного позбавлення волі, підроблення документів та їх використання.

29.11.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

30.11.2022 року слідчий в ОВС 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень) ОСОБА_12 за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із клопотанням прозастосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2022 рокузадоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.01.2023 року включно.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7

кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на значну суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та конкретні обставини кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, дружину та неповнолітнього сина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має статут інваліда ІІ групи.

Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги встановлені органом досудового розслідування передбачені ст. 177 КПК України ризики, які на даний час існують, проте зі спливом часу мають зменшуватись, недоведеність слідчим недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2022 року та постановлення нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.01.2023 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та передбачить запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень), погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.01.2023 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС 2-го відділу (розслідування особливо важливих кримінальних проваджень), погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 ,строком до 26.01.2023 року включно.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 26 січня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , а її безпосереднє виконання - на орган Національної поліції України за місцем перебуванняОСОБА_7 під домашнім арештом.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3