У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 015 87 від 29 грудня 2017 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 015 87 від 29.12.2017 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, - повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що обвинувальний акт складено і затверджено неуповноваженим на те слідчим, що, в свою чергу, не дає підстав для призначення такого обвинувального акта до судового розгляду.

На переконання суду, обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до абз. 8 п. 1, ч. 5 ст. 216 КПК України підслідний детективам НАБУ, тобто обвинувальний акт мав би складатись слідчим НАБУ.

Крім того, на думку суду, в тексті обвинувального акта містяться посилання на висновок судової експертизи з вказівкою на вихідний номер та дату його складення, які, відповідно до ст. 84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні, при цьому посилання на наявність будь-яких доказів у змісті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за загальними правилами КПК України - є неприпустимим, а посилання в обвинувальному акті на докази, які можуть надаватись та досліджуватись виключно під час судового розгляду, - не відповідає та суттєво суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, вважаючи її винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, прокурор у провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2022 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 015 87 від 29.12.2017 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КПК України, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 скеровано до суду 31.05.2018, однак підготовче засідання проведено не було, у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду апеляційної інстанції для визначення територіальної підсудності в порядку ч. 2 ст. 34 КПК України, в задоволенні чого було відмовлено ухвалою від 09.07.2018 та залишено територіальну підсудність провадження за Голосіївським районним судом міста Києва, а тому в подальшому підготовче судове засідання було призначено у місцевому суді - на 09 год. 40 хв. 31.08.2018 та станом на 26.09.2022 в реєстрі наявні 4 ухвали щодо розгляду вказаного провадження.

На переконання прокурора, суд при постановленні оскаржуваної ухвали вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні, так як фактично почав вивчати докази, що передбачено процедурою судового розгляду, відповідно до ст.ст. 348-360 глави 3 КПК України.

Крім того, прокурор зазначає, що мотивуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд вийшов за межі повноважень, визначених главою 27 КПК України, вдавшись до оцінки повноважень органу досудового розслідування розслідувати дане кримінальне провадження.

Прокурор стверджує, що у вказаному обвинувальному акті всі вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України стороною обвинувачення дотримано, зокрема і п. 5 вказаної норми щодо відображення в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, а тому необхідність, як зазначає суд, відображення у обвинувальному акті і конкретних обставин провадження, які встановити неможливо, - не відповідають вимогам чинного КПК України.

При цьому, прокурор у провадженні ОСОБА_5 зазначає, що поряд з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурором вважаються встановленими, у вказаному обвинувальному акті міститься посилання на висновок судової експертизи з вихідним номером та датою, однак саме посилання на висновок не є джерелом доказів у кримінальному провадженні, а є лише викладом фактичних обставин, які становлять сукупність фактичних даних, що, в свою чергу, характеризує діяння, яке і становить формулювання висунутого обвинувачення. Тобто, посилання в обвинувальному акті на висновок судової експертизи не може вважатись поданням доказів, оскільки сторона обвинувачення лише зазначила виключно реквізити вказаного висновку, які прокурор, слідчий зобов`язанні зазначати і у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додається до обвинувального акта, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України.

Прокурор звертає увагу, що суд під час ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору фактично послався на необхідність викладу в обвинувальному акті обставин, які підлягають доказуванню під час судового розгляду по суті пред`явленого особі обвинувачення, а не на положення ст. 291 КПК України.

Скориставшись правом, передбаченим ст. 402 КПК України, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19.09.2022 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 015 87 від 29.12.2017 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення, з наведенням обґрунтування заперечень (а.п. 30-31 т. 4).

Потерпілий ТОВ "ХЛІБ ІНВЕСТБУД" та обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України, ще і за тим, що в судовому засіданні інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 представляє захисник ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 5 вказаної норми процесуального закону, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, суд першої інстанції, зокрема, послався на те, що обвинувальний акт складено і затверджено неуповноваженим на те слідчим, оскільки обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КПК України, відповідно до абз. 8 п. 1, ч. 5 ст. 216 КПК України, підслідний детективам НАБУ, тобто обвинувальний акт мав би складатись слідчим НАБУ.

Проте, з таким мотивом суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта прокурору на стадії підготовчого судового засідання погодитися не можна, оскільки на даній стадії судового провадження суд може перевірити обвинувальний акт, за нормою п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, лише на відповідність його вимогам цього Кодексу, тобто ст. 291 КПК України, якою не передбачено ревізувати орган, що проводив досудове розслідування, слідчий якого і має складати обвинувальний акт, бо контроль за підслідністю кримінальних проваджень, в силу ст. 216 КПК України, покладено на прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності за нормою ст. 36 КПК України.

Отже, суд вийшов за межі своїх повноважень у змісті положень ч. 3 ст. 26 КПК України.

Що стосується змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , то, на виконання вимог ст. 291 КПК України, в ньому зазначено найменування кримінального провадження, його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора.

Обвинувальний акт, складений стосовно ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення частин статей кримінального закону, а також формулювання обвинувачення.

Також, у обвинувальному акті зазначено про відсутність обставин, що пом`якшують покарання та про відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, в ньому зазначено дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта долучені реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копії обвинувального акта та копія реєстру матеріалів досудового розслідування.

За викладеним, одні лише висновки суду, що підставою для повернення обвинувального акта може слугувати обставина посилання у ньому на висновок експертизи - не є переконливими, оскільки цей недолік обвинувального акта усувається судовим рішенням за результатами розгляду провадження по суті викладеного обвинувачення.

Підсумовуючи, колегія суддів, за відсутності інших підстав для повернення обвинувального акта прокурору, дійшла висновку, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору - не є ґрунтовним, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду першої інстанції, насамперед, слід звернути увагу на положення закону щодо розгляду провадження упродовж розумного строку безстороннім судом, яке перебуває в Голосіївському районному суді міста Києва з 30.05.2018 (а.п. 86 т. 1), при відмові у задоволенні подання та клопотань щодо передачі його на розгляд іншого суду (а.п. 46-49 т. 2) - з 23.07.2018 (а.п. 53 т. 2), зі зміною головуючих, востаннє - 02.10.2020 (а.п. 25 т. 3) з постановленням досліджуваної ухвали підготовчого судового засідання - 19.09.2022 (а.п. 205-207 т. 3).

За викладеним, апеляційна скарга прокурора у провадженні ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_5 задовольнити, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 вересня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 420 171 000 000 015 87 від 29.12.2017 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3