печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАМЛЕТ» про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000636 від 22.07.2022,-

В С Т А Н О В И В :

02.12.2022 до провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «БРАМЛЕТ» про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 531 кв.м. із забороною ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 користуватися вказаним об`єктом нерухомого майна та обмежити доступ до вказаної квартири.
Обгрунтовуючи подане клопотання заявник зазначає, що необхідність у накладенні арешту на вищевказану квартиру обумовлена забезпеченням збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Разом з тим, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту жодним чином не буде порушувати права підозрюваного чи інших осіб.

У судове засідання представник цивільного позивача не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адврокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Дізнавач Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, заявлені вимоги представника потерпілого підтримує в повному обсязі.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття цивільного позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАМЛЕТ» (надалі також «ТОВ «Брамлет», «Потерпілий», «Цивільний Позивач») звернулося до органу досудового розслідування із цивільним позовом у кримінальному провадженні № 0000636 від 22.07.2022 до ОСОБА_4 (надалі також «Цивільний Відповідач») про відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний позивач вважає необхідним щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, а саме, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна десятикімнатна квартира загальною площею 531 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ТОВ «Брамлет», з метою збереження речових доказів.

31.03.2006 між АКБ «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «ОМЕГА БАНК», та ОСОБА_4 (надалі також «Відповідач») був укладений договір № 94/Н, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) дол. США на строк користування до 31.03.2011, в порядку та на умовах, що передбачені Кредитним договором № 1, а ОСОБА_4 був зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у порядку та строки, що передбачені Кредитним договором № 1.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним договором з ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 зареєстрований в реєстрі за № 1825 (а.с.7-8), предметом якого виступає нерухоме майно, а саме: квартира під номером 69-А, загальною площею 531 кв.м., житловою площею 344,40 кв. м. і складається із десяти кімнат.

Крім того, 22.03.2007 АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «ОМЕГА БАНК», та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № 0050/0307/88-108, згідно умов якого позивач надав відповідачу кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) дол. США до 22.03.2017 в порядку та на умовах, що передбачені Кредитним договором № 2, а ОСОБА_4 був зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у порядку та строки, що передбачені Кредитним договором №2, забезпеченням виконання якого виступає іпотека, а саме вищевказана квартира.

18.06.2013 між ПАТ «ОМЕГА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватний в реєстрі № 1358, за яким право вимоги за вказаним Кредитними договорами та Іпотечним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк», з подальшою реєстрацією переходу права вимоги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2017, позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за Кредитним договором № 94/Н від 31.03.2006 в сумі 1 654 620,84 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 12.12.2014 складало 25 931 722,46 грн., та в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 0050/0307/88-108 від 22.03.2007 в сумі 1 962 334,63 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 31.03.2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим №1825.

23.10.2018 на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2017 по справі № 757/564/15-ц, яке набрало законної сили, державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності № 28545612, відповідно до якого одноосібним власником цієї квартири (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) став АТ «Дельта Банк».

01.03.19 ТБ «Електронні торгові системи» були проведені електронні торги по лоту № F11GL40612: квартира, реєстраційний АДРЕСА_3 .

Відповідно до протоколу електронних торгів № UA-EA-2019-02-05-000016-b від 01.03.2019 по лоту № F11GL40612, переможцем аукціону стала ОСОБА_14 .

19.06.2019 між АТ «Дельта Банк», як продавцем та ОСОБА_14 , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15

10.12.2021, на підставі акту прийому-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брамлет», ОСОБА_14 , передала, а ТОВ «Брамлет» прийняло до статутного капіталу майно, яке належить їй на праві особистої власності, а саме, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 531 кв. м.

Зазначений Акт прийому передачі майна посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 за № 21644.

Станом на дату внесення вказаного об`єкту нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Брамлет» (10.12.2021), його оціночна вартість складала 15 733 160,00 грн. (п`ятнадцять мільйонів сімсот тридцять три тисячі сто шістдесят гривень).

13.12.2021, на підставі акту приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Брамлет», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу внесено запис про проведену державну реєстрацію відповідного права (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62230519 від 13.12.2021 року 11:14:00).

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином, на підставі акту прийому-передачі майна до статутного капіталу від 13.12.2021, ТОВ «Брамлет» набув право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Водночас, цивільний відповідач, 17 березня 2022 року після 13 години, увірвався до квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , яка, як вже зазначалося, належить ТОВ «Брамлет».

На даний час ОСОБА_4 безпідставно перешкоджає користуватися майном законному власнику. Доступ до власного об`єкту нерухомого майна у ТОВ «Брамлет» відсутній. Також у ТОВ «Брамлет» відсутні відомості щодо майна, яке перебувало у квартирі. Цивільному Позивачу достеменно відомо, що наразі у квартирі АДРЕСА_5 проживає ОСОБА_4 разом з близькими родичами.

За вказаним фактом ТОВ «Брамлет звернулося до Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Відділом дізнання Печерського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000636 від 22.07.2022, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

ТОВ «Брамлет» звернулося до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві з позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 778 269 гривень.

Постановою від 29.11.2022 ТОВ «Брамлет» визнано Цивільним Позивачем у кримінальному провадженні провадження № 0000636 від 22.07.2022, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Цивільний відповідач перешкоджає користуванню майном законним власником більше 8 місяців, та відмовляється припинити протиправні дії й хоча б повідомити про стан майна.

ОСОБА_4 безпідставно проживає у квартирі, власником якої є потерпілий, та користується іншим майном, яке знаходиться у квартирі. Таким чином, у цивільного відповідача фактично, хоча й безпідставно, має можливість розпоряджатися вказаним майном.

Необхідно також зазначити, що об`єкт нерухомого майна, за час безпідставного проживання ОСОБА_4 зазнав значної шкоди, оскільки сусіди, які проживають на поверх нижче, повідомляли, що їх квартира була затоплена з вини особи, яка проживає у квартирі АДРЕСА_6 .

Також в клопотанні про арешт майна зазначено, що протиправними діями вивільного відповідача було завдано значну матеріальну шкоду ТОВ «Брамлет», оскільки Потерпілий позбавлений можливістю користуватися власним майном; майно зазнало значних пошкоджень, а також ТОВ «Брамлет» зазнає супутніх збитків щодо утримання такого майна.

Разом з цим, ОСОБА_4 та інші особи, які протиправно проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , можуть вчинити й інші дії, з метою перешкоджання у доступі до об`єкту нерухомого майна та виконання судового рішення. Таким чином, для виконання завдання арешту майна, необхідним є розгляд вказаного клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх представників та інших третіх осіб.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як слідує з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту ст.171 КПК України слідує, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Статтею 61 КПК України передбачено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Разом з тим, при розгляді клопотання, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою запобігання подальшого відчуження майна, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а не накладення арешту на вказане майно створює реальну загрозу заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, а також з метою забезпечення цивільного позову, відшкодування збитків, завданих вчиненим злочином.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, і таке обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту майна, з метою забезпечення цивільного позову, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАМЛЕТ» про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000636 від 22.07.2022 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 531 кв.м., заборонивши ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 користуватися вказаним об`єктом нерухомого майна та обмежити доступ до вказаної квартири.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17 ОСОБА_18