Справа № 754/2900/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 03.02.2023 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000767 від 03.02.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2023 приблизно о 14 год. 05 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі барвником чорного кольору «42» та методом клеймування «7773РГМ 583», корпус гранати Ф1 з маркуванням на донній частині корпусу барвником чорного кольору «107 37-77 Т», кристалічну речовину, невідомого походження, зі слів наркотичний засіб мефедрон та мобільний телефон NOKIA.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, майно, вилучене під час огляду, вважається тимчасово вилученим.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, зокрема з метою недопущення пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, розпорядження майном, з метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із обмеженням права користування та розпорядження, відчуження.

Слідчий у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за номером №0000767 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

02.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була затримана в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання співробітниками поліції був проведений особистий обшук останньої, в ході якого було виявлено та вилучено: підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі барвником чорного кольору «42» та методом клеймування «7773РГМ 583», корпус гранати Ф1 з маркуванням на донній частині корпусу барвником чорного кольору «107 37-77 Т», кристалічну речовину, невідомого походження, зі слів наркотичний засіб мефедрон та мобільний телефон NOKIA.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів від 02.03.2023 року, вищевказані предмети, визнано в якості речового доказу в рамках кримінального провадження №0000767.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешту майна, оскільки існує необхідність забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Крім цього слід зазначити, що накладення арешту в силу ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, заходом забезпечення кримінального провадження, яке застосовується з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 03.03.2023 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.03.2023 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: мобільний телефон NOKIA, який поміщено до спеціального пакету WAR0107598 - з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1