ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1069/23 Справа № 205/6927/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст.82 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він вину визнав, щиро розкаюється, усвідомив вчинене, а також, що в нього наявний прогрес у напрямку виправлення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, згідно із довідкою про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання до засудженого застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, що в свою чергу свідчить про відсутність позитивних змін в особі та поведінці засудженого, його відношенню до відбування покарання та вчиненого злочину, а тому суд дійшов висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги засудженого та просили її задовольнити, прокурора, яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за умови, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_8 на підставі ст. 82 КК України, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, і з цього приводу суд в ухвалі зазначив мотиви, з яких дійшов до висновку про відмову у задоволенні цього клопотання.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування у Дніпровському УВП №4 та в ДУ Солонянська виправна колонія № 21 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 характеризується посередньо, має одне стягнення та 2 заохочення. У відношенні до представників адміністрації намагається проявляти тактовність та дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за темою: Правова просвіта, заняття за даною програмою не завжди відвідує. Ініціативи щодо підвищення наявного загальноосвітнього рівня не проявляє. Участь у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально корисну активність не проявляє. 24.08.2022 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про те, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення.

Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав одне стягнення, яке на час розгляду судом першої інстанції клопотання засудженого ще не було погашеним, та яке характеризує його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.

Крім того, наявність у ОСОБА_8 лише двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 19.02.2020 року, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Твердження засудженого про те, що він вину визнав, щиро розкаюється, усвідомив вчинене, не є безумовними підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки не визначені положенням ст.82 КК України.

Посилання засудженого на те, що в нього наявний прогрес у напрямку виправлення колегія суддів вважає таким, що спростовується характеристикою засудженого, відповідно до якої 05.11.2021 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, а 24.08.2022 року - відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, тобто адміністрацією установи не встановлено того, що засуджений ОСОБА_8 є особою, яка стала на шлях виправлення, про що також свідчить застосоване до нього стягнення у вигляді догани, яке тільки на час апеляційного перегляду стало погашеним.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання, оскільки на думку колегії суддів відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом фактичного строку відбування покарання став на шлях виправлення, у зв`язку з чим у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4