Провадження № 1-кс/761/7258/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.04.2022 (справа №761/5250/23) у рамках кримінального провадження №0012786 від 03.12.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

28.03.2023 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.04.2022 (справа №761/5250/23) у рамках кримінального провадження №0012786 від 03.12.2018 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 15.02.2023р. Шевченківським районним судом м. Києва у рамках кримінального провадження №0012786 від 03.12.2018р., було постановлено ухвалу по справі №761/5250/23 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 ..

Вказаною ухвалою було накладено арешт на грошові кошти вилучені, 08.02.2023р. під час проведення обшуку у домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4

08.02.2023 року у будинку, який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2023 р. по справі №761/3320/23, було проведено обшук у ході якого вилучені готівкові грошові кошти, власником яких є ОСОБА_4 .

Вказані грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_4 , які були набуті ним за рахунок отриманої заробітної плати на посаді директора ТОВ КВФ «РОМА» () за період із 01.01.2022р. по 31.12.2022р. Зазначена інформація підтверджується довідкою ТОВ КВФ «РОМА» від 04.01.2023р. за № 000000001, згідно із якою протягом 2022р., ОСОБА_4 отримано дохід у розмірі 11 757 641, 98 грн.

Зазначили, що із довідки за формою ОК-7 (сформованої Пенсійним фондом України) вбачається, що заявлена сума заробітної плати була отримана ОСОБА_4 офіційно зі сплатою всіх необхідних податків та зборів, під час проведення обшуку, ОСОБА_4 надав слідчому документи, щодо законності походження вилучених грошових коштів, зазначене підтверджується додатком № 7 до протоколу обшуку від 08.02.2023р. Тобто у ході обшуку, володільцем були надані докази, щодо законного джерела походження грошей. Однак вказана обставина була залишена слідчим без уваги.

Більш того, під час звернення до суду із клопотанням про арешт, слідчий приховав інформацію відносно того, що у нього наявні документи, які підтверджують законність походження цих коштів. Таким чином готівкові грошові кошти належні ОСОБА_4 , які були вилучені під час обшуку та які були арештовані, не відповідають жодному із критеріїв визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Зазначене виключає можливість визнання їх речовими доказами та відповідно унеможливлює накладення арешту на них.

Являючи собою захід забезпечення, арешт майна може застосовуватися виключно в рамках цього кримінального провадження та з метою забезпечення інтересів останнього.

Початково, звертаючись до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий зазначив, що це необхідно з метою виявлення та підтвердження факту завищення вартості товарно-матеріальних цінностей, що були реалізовані ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ ЛАЙН» підприємству ПрАТ «НЕК «Укренерго».

На думку адвоката ОСОБА_3 , всупереч ст. 171 КПК України, відсутні належні правові підстави та достатні докази для накладення вказаного арешту на майно.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 підтримали доводи клопотання, просили його задовольнити. Вказали, що вилучені грошові кошти здобуті законним шляхом, та належать ОСОБА_4 , що підтверджується долученими до клопотання документами.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у його задоволенні. Вказали, що вилучені грошові кошти визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, на даний час необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів не відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2023 у справі № 761/5250/23 задоволено клопотання прокурора групи прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0012786 від 03.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема, накаладено арешт на тимчасово вилучене 08.02.2023 під час проведення обшуку у домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме грошові кошти.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявниками доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012786 від 03.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

08.02.2023 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0012786 від 03.12.2018, оскільки вони були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а також містять на собі сліди вчинення протипранвої діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012786 від 03.12.2018, наразі триває, у межах кримінального провадження на даний час проводиться ряд слідчих (процесуальних) дій, на даний час вирішується про причетність певних осіб до кримінального провадження.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2023 року.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що прийняття рішення у порядку ст. 174 КПК не є тотожними поняттями з переглядом судового рішення у апеляційному порядку, тому оскільки доводи заявника мають на своїй меті оскаржити підстави прийняття такого рішення, слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку рішенню іншого судді.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2023, в рамках кримінального провадження № 0012786 від 03.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 131-132, 159-166, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26.04.2022 (справа №761/5250/23), в межах кримінального провадження № 0012786 від 03.12.2018 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1