Дата документу 18.11.2022
Справа № 334/5206/22
Провадження № 1-кс/334/1683/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2022 року
Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001990 від 14 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про арешт майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що 13.11.2022, приблизно о 15 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21124», р.н. НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Рубана зі сторони вул. Дорошенка в напрямку Хортицького шосе, в районі буд. 20 по вул. Рубана в м. Запоріжжі, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , (приблизно 80 років), що перетинали проїзну частину вул. Рубана справа-наліво відносно руху автомобіля. В результаті ДТП пішоходи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження та доставлені до лікарні.
17.11.2022 року за запитом слідчого власником приміщення ТЦ «Олександра», ОСОБА_7 було надано органу досудового розслідування ДВД диск із вмістом відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження приміщення ТЦ «Олександра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана,26, на якому зафіксовано механізм та обставини ДТП. Наданий ДВД-диск упаковано до паперового конверту та долучено до матеріалів кримінального провадження, так як він має значення речового доказу.
На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті оптичного носія інформації, а саме ДВД-диску, з вмістом відеозапису обставин та механізму ДТП, який належить ОСОБА_7 власнику приміщення ТЦ «Олександра», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана, 26.
Оскільки зазначені об`єкти можуть мати доказове значення у іншому кримінальному провадженні, на теперішній час вони зберігаються стороною кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, згідно із ч.2 ст.100 КПК України.
Слідчий просить накласти арешт на вказані речі, оскільки вони можуть використані як докази в судовому засіданні.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на оптичний носій інформації ДВД-диск з вмістом відеозапису
з камер відеоспостереження приміщення ТЦ «Олександра», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана 26, на якому зафіксовано механізм та обставини ДТП.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1