Справа № 344/4262/23
Провадження № 1-кс/344/1824/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України в рамках кримінальних проваджень № 0000026 від 06.08.2020р. та №0002368 від 24.07.2017р.

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 10.03.2023р. звернувся поштовим зв`язком до Івано-Франківського міського суду із скаргою від 07.03.2023р. в порядку ст.303 КПК України в рамках кримінальних проваджень № 0000026 від 06.08.2020р. та №0002368 від 24.07.2017р. та просив:

1) зобов`язати прокурора вищого рівня Івано-Франківської області до якого він звертався 24.02.2023, вручити йому рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором, яке міг би оскаржити в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України або вчинити дії, вказані в ч.2 ст.308 КПК України; непогодження зі змістом відповіді та посиланням на ухвалу слідчого судді у справі №344/91/23; не врахування всіх вимог скарги; дослідити ретельно зміст заяви від 24.03.2023р. до прокурора;

2) зобов`язати прокурора направити імперативну вказівку до ГУНП в Івано-Франківській області, до якого скерована його попередня заява від 22.09.2022р.; ненадання відповіді на заяву;

3) непогодження з рішенням прокурора від 08.08.2022р. про визначення підслідності за ВП №2 (м.Городенка) об`єднаних кримінальних проваджень № 0000026 від 06.08.2020р.та №0000015 від 29.09.2021р.; скасувати рішення прокурора від 08.08.2022р.; непогодження з об`єднанням таких кримінальних проваджень;

4) скасувати рішення прокурора про закриття кримінального провадження №0000026, оскільки у прокурора є такий намір за ст.49 КК України; врахувати, що у кримінальному провадженні №0000026 скаржник мав статус заявника, а у кримінальному провадженні №0000015 потерпілого;

5) зобов`язати слідчого СВ ТУ ДБР у м.Івано-Франківську ОСОБА_4 вручити йому постанову про закриття кримінального провадження №0002368 від 24.07.2017р., оскільки при зустрічі від 24.02.2023р. він відмовився таку вручити сказавши, що така вже надіслана;

6) зобов`язати процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0002368 вручити йому постанову про закриття;

7) зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити його і суд, коли саме і яким вихідним номером йому надіслано постанову про закриття кримінального провадження №0002368 від 24.07.2017р., а якщо така не надіслана зобов`язати відшкодувати йому матеріальну і моральну шкоду.

Просив також деталізовано не перекручуючи зазначити всі його вимоги скарги та проводити розгляд без його участі, але з участю будь якого захисника.

Заявник в судове засідання не з`явився. Разом з тим, в скарзі зазначив, що просить провести її розгляд без його участі, але із участю якогось адвоката. В той же час, прибуття адвоката, в судове засідання скаржник не забезпечив як і не зазначив дані адвоката, з яким укладена угода, в змісті скарги. Разом з тим, слідчим суддею зроблено запит в РЦ БВПД області щодо можливого наявного призначеного адвоката ОСОБА_3 та отримано інформацію про те, що з 29.03.2021р. регіональним центром було видано доручення адвокату ОСОБА_5 для здійснення захисту за призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 , участь даного адвоката не виходить за межі виданого доручення, а тому проінформованого такого про час та місце розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України (призначеного на 16.03.2023р. о 9.30год), також адвоката повідомлено судом і про розгляд справи призначеної вподальшому на 22.03.2023р. У судові засідання адвокат не з`явився.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву за змістом якої у задоволенні скарги просила відмовити з підстав зазначених у заяві та наданих доказах до неї.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Згідно з приписами ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Щодо вимоги скаржника зобов`язати прокурора вищого рівня Івано-Франківської області до якого він звертався 24.02.2023, вручити йому рішення про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором, яке міг би оскаржити в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України або вчинити дії, вказані в ч.2 ст.308 КПК України, непогодження зі змістом відповіді та посиланням на ухвалу слідчого судді у справі №344/91/23, не врахування всіх вимог скарги, дослідити ретельно зміст заяви від 24.03.2023р. до прокурора (вимога 1), то скаржником ОСОБА_3 копії такої скарги від 24.03.2023р. до скарги слідчому судді від 10.03.2023р. не було долучено, натомість посилання у скарзі на дату «24.03.2022р.» та як наслідок рік розгляду його заяви є помилковим.

Разом з тим, прокурором до клопотання слідчому судді було долучено копію такої скарги ОСОБА_3 від 24.03.2023р. на ім`я прокурора вищого рівня Івано-Франківської області та відповідь на неї Івано-Франківської обласної прокуратури за підписом в.о.начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 01.03.2023 №15-2359-20, згідно якої скаргу ОСОБА_3 від 24.02.2023 (в першому абзаці відповіді Івано-Франківської обласної прокуратури помилково вказано рік 2022 замість 2023) було розглянуто. Так, скарга від 24.02.2023 містила 5 пунктів вимоги: зобов`язати завершити розслідування у трьох кримінальних провадженнях (№0002368, №0000015, №0000026); зобов`язати слідчого провести слідчий експеримент у кримінальному провадженні №0000015; долучення доказів у кримінальне провадження №0000015, №0000026, які долучені ОСОБА_3 до попередньої скарги; долучити доказ, який одночасно подано до скарги ОСОБА_3 від 24.03.2023р. до матеріалів кримінального провадження №0000015, №0000026; надати вичерпну відповідь на 4 пункти скарги. У відповіді прокуратури від 01.03.2023 №15-2359-20 було зазначено, що матеріали двох кримінальних проваджень №0000015 від 29.09.2021 року, №0000026 від 06.08.2020 року прокурором 08.08.2022р. об`єднані в одне за №0000026, а також 15.08.2022р. визначено підслідність за ВП №2 м.Городенка Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, тому з клопотанням про проведення слідчих дій слід звертатись до відділення поліції №2 (це що стосується п.2-4 скарги та частково пункту 1). Щодо п.1 в частині кримінального провадження №0002368 від 24.07.2017 року, то таке закрито 04.04.2022р., а копію про закриття кримінального провадження можна отримати у органу досудового розслідування - п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові. Додатково повідомлено, що предметом оскарження деяких питань вже було у судовій справі №344/91/23, і ухвалою слідчого судді від 05.01.2023р. скаржнику ОСОБА_3 в задоволенні вимоги відмовлено.

Дійсно з справи №344/91/23, за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 (предметом якої було зобов`язання провести слідчий експеримент, доручення доказів та про об`єднання кримінальних проваджень) в задоволенні вимоги відмовлено ухвалою слідчого судді від 05.01.2023р.

Отже, скарга ОСОБА_3 від 24.03.2023р. була належно розглянута прокуратурою області та надано вичерпну відповідь, в тому числі з дотриманням вимог ч.2 ст.308 КПК України звідси вимога за №1 скарги, що розглядається, є недоведеною.

Слід також зазначити, що повторно предметом судового розгляду були вимоги скаржника ОСОБА_3 в частині зобов`язання провести слідчий експеримент, розгляд кримінальних проваджень (трьох) в розумні строки та ряд інших вимог, у справі №344/3101/23, в задоволенні скарги теж було відмовлено.

Аналогічно, предметом судового розгляду були вимоги скаржника ОСОБА_3 в частині зобов`язання провести слідчий експеримент, призначити компенсацію у вигляді матеріальних та моральних збитків та інші вимоги, у справі №344/3143/23, в задоволенні скарги теж було відмовлено.

Щодо вимоги зобов`язати прокурора направити імперативну вказівку до ГУНП в Івано-Франківській області до якого скерована його попередня заява від 22.09.2022р., ненадання відповіді на цю заяву (вимога №2 скарги), то по перше, як вже зазначено вище, прокурор у відповіді від 01.09.2023р. повідомив ОСОБА_3 , що оскільки прокурорами Івано-Франківської області вже не здійснюються повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000026 (об`єднані два), то така заява від 22.09.2022р. перенаправлена за належністю до ГУНП в області. По друге, дана вимога була предметом судового розгляду у справі №344/3143/23 (аркуш 4 ухвали), по третє така вимога зобов`язати прокурора, який не є вже прокурором у даному кримінальному провадженні за №0000026, направити іншому органу вказівку, не може бути предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України.

Що стосується вимоги скарги щодо непогодження з рішенням прокурора від 08.08.2022р. про визначення підслідності за ВП №2 (м.Городенка) об`єднаних кримінальних проваджень № 0000026 від 06.08.2020р.та №0000015 від 29.09.2021р.; скасувати рішення прокурора від 08.08.2022р.; непогодження з об`єднанням таких кримінальних проваджень (вимога №3 скарги), то по перше, визначення підслідності у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_7 здійснено не 08.08.2022р., а 15.08.2022р. (08.08.2022р. була постанова про об`єднання двох кримінальних проваджень №0000026 від 06.08.2020р.та №0000015 від 29.09.2021р.), по друге скаржник ОСОБА_3 просить скасувати рішення та вчинити дії, які не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Щодо вимоги скасувати рішення прокурора про закриття кримінального провадження №0000026, оскільки у прокурора є такий намір за ст.49 КК України; врахувати, що у кримінальному провадженні №0000026 скаржник мав статус заявника, а у кримінальному провадженні №0000015 потерпілого (вимога №4), то намір на прийняття рішення є припущенням, а відтак не може бути розглянута слідчим суддею, а у разі наявності такої постанови про закриття у скаржника ОСОБА_3 , то така скарга може бути подана ОСОБА_3 з наданням постанови про закриття. Щодо врахування його статусу у двох різних кримінальних провадженнях, то як вже зазначено вище, такі об`єднано, у органу досудового розслідування ВП №2 вправі з`ясувати свій статус.

Що стосується вимог скарги по п.5-7, то такі стосуються кримінального провадження № №000236 від 24.07.2017 року. Так, щодо зобов`язання слідчого ОСОБА_4 вручити постанову про закриття кримінального провадження № №000236 від 24.07.2017 року та зобов`язати процесуальних керівників в КП вручити йому постанову про закриття КП №0002368 від 24.07.2017р., слід зазначити, що вказане було предметом розгляду скарги ОСОБА_3 та слідчим суддею Івано-Франківського міського суду у задоволенні такої йому відмовлено (344/3143/23 від 09.03.2023). Так, слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 04 квітня 2022 року кримінальне провадження № 0002368 від 24.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України. Частиною 6 статті 284 КПК України передбачено, що копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Як вбачається з листа старшого слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 04.04.2022 року копія постанови про закриття кримінального провадження № 0002368 від 24.07.2017 року була надіслана заявнику. Нормами КПК України не передбачено вручення заявнику копії постанови про закриття кримінального провадження. В той же час, заявник має звернутися до органу досудового розслідування з відповідною заявою про отримання її копії.

Частиною 1 ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Безумовно заявник має право на оскарження такої постанови, в той же час строк на подання такої скарги починається з дня отримання ним її копії.

Право повторного розгляду питання, що вже вирішено слідчим не гарантовано скаржнику змістом КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах:Sovtransavto Holding v. Ukraine,№48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року;Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відтак з урахуванням положень ч. 2 ст.21 КПК України та принципу res judicata слідчий суддя позбавлена можливості повторного розгляду питань, які вже були предметом розгляду слідчими суддями та по яких постановлено судові рішення, що набрали законної сили.

Окрім того, вимога зобов`язати слідчого ОСОБА_4 повідомити його і суд, коли саме і яким вихідним номером йому надіслано постанову про закриття КП №0002368 від 24.07.2017р., а якщо така не надіслана зобов`язати відшкодувати йому матеріальну і моральну шкоду, то такі не є предметом розгляду відповідно до ст.303 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що доводи скарги містять образливі характеристики слідчих та прокурорів, а скарга, що містить такі висловлювання, є неприйнятною, а тому у разі повторення такого слід попередити скаржника, що скарга може залишитись без розгляду взагалі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп.«а» п.3 ст.35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява№67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справа №199/6713/14-ц, справа №9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Таким чином учасникам судового провадження не гарантовано право на зловживання їх правами та образи інших учасників кримінального провадження та судового розгляду.

Окрім того, прохання ОСОБА_3 зазначити всі його вимоги скарги деталізовано не перекручуючи, не покладає обов`язок слідчого судді дослівно викладати рукописний текст скарги за нормами КПК України, при цьому частина текст не в повній мірі викладена коректно.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, частина вимоги скарги є недоведеною, а частина не є предметом розглядом слідчим суддею у відповідності до ст.303 КПК України.

На підставі ст.ст.303,307 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 поданої 10.03.2023р. в порядку ст.303 КПК України в рамках кримінальних проваджень № 0000026 від 06.08.2020р. та №0002368 від 24.07.2017р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_11