Справа № 385/1334/22
Провадження № 1-кп/385/125/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000137 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який депутатом не обирався, одруженого, маючого на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

12 серпня 2022 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував у лісосмузі, яка розташована біля автомобільної дороги сполученням м. Гайворон с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, що знаходиться в межах Хащуватського старостинського округу Голованівського району, Кіровоградської області, де поруч з електроопорою №618 побачив вулики з бджолосім`ями, які належать ОСОБА_6 . У цей час в ОСОБА_5 виник раптовий злочинний корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме двох вуликів з бджолосім`ями.

Реалізуючи свій злочинний намір, а саме 15 серпня 2022 року близько 21 години 30 хвилин, під час дії правового режиму воєнного стану, введеного з 05.30 год. 24.02.2022 по 05.30 год. 21.11.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , взявши свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочинний намір свого батька, на автомобілі марки ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_5 , до якого закріпив автомобільний причеп, приїхав до лісосмуги, яка розташована у межах Хащуватського старостинського округу Голованівського району Кіровоградської області, біля автомобільної дороги сполученням м. Гайворон с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, поруч з електроопорою №618, де діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав два дерев`яних вулики з бджолосім`ями, які складаються з трьох корпусів з рамками, вартістю, станом на 15.08.2022 5450,00 гривень, які з допомогою сина ОСОБА_7 завантажив на автомобільний причеп.

В подальшому, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викрадене майно перевіз і залишив на земельній ділянці навпроти свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до довідки №66 від 19.09.2022 знаходиться у комунальній власності Гайворонської міської ради.

В результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 5450,00 грн., що становить вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 24.08.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини його вчинення, вказавши, що 15 серпня 2022 року ввечері, орієнтовно біля 22:00 год, взявши автомобіль та закріпив автомобільний причеп до нього, приїхав до лісосмуги, яка розташована у межах с. Хащувате де раніше бачив вулики таємно викрав два дерев`яних вулики з бджолосім`ями які з допомогою сина ОСОБА_7 завантажив на автомобільний причеп, викрадені вулики перевіз і залишив на земельній ділянці навпроти свого домоволодіння. Синові пояснив, що вулики придбав, а забирати їх слід ввечері, коли бджоли неактивні. Пояснив, що щиро розкаюється у скоєному, обіцяє виправитись та більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо не карати.

Прокурор просила застосувати до ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосування іспитового строку згідно ст. 75 КК України на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що претензій до ОСОБА_5 немає, вулики йому повернуто, просить призначити покарання на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та позицію потерпілого, який вказав, що претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покликається на розсуд суду.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Голованівського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе у громаді за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення профілактичних бесід щодо зміни способу життя, пропонується зобов`язати також виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції відповідної частини статті на мінімальний строк, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, а також з урахуванням позиції потерпілого, яка претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов по справі не заявлено, збитки відшкодовано на стадії досудового слідства.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ:

- два дерев`яних вулики з бджолосім`ями, які складаються з трьох корпусів з рамками передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили - залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 08.12.2022