УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Справа №607/13433/22

Провадження №1-кп/607/564/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

захисників адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0002207 від 02 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_20 за ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року), ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції Закону №361-ІХ від 06 грудня 2019 року), ч. 2 ст. 306 КК України (в редакції Закону №361-ІХ від 06 грудня 2019 року), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року), ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року), ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року), ч. 1 ст. 209 КК України (в редакції Закону №361-ІХ від 06 грудня 2019 року), ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255 КК України (в редакції Закону №671-ІХ від 04 червня 2020 року), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року), ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року),-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_14 заявив клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_1 , посилаючись на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у кримінальному провадженні №0000185 від 15 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), який був ухвалений суддею ОСОБА_1 . Вказав, що згідно даного вироку було встановлено, що за дії, які описані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0002207 ОСОБА_6 та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні вже визнано винними у скоєнні інкримінованих злочинів та 10 жовтня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_21 . У мотивувальній частині вироку зазначено формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення. Крім цього, при оголошенні короткого викладу обвинувального акта у даному кримінальному провадженні прокурором, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 повідомили, про те, що їм не зрозуміла суть обвинувачення, проте повний текст обвинувального акта оголошений не був. На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_14 вбачає в діях головуючого судді наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

Захисник ОСОБА_15 та обвинувачений ОСОБА_8 при вирішення заявленого відводу покладаються на думку суду.

Захисник ОСОБА_16 підтримав клопотання захисника ОСОБА_14 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження. Вказав, що суддя передчасно висловила свою думку у вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2022 року області у кримінальному провадженні №0000185 від 15 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_21 щодо винуватості обвинувачених у даному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_19 просить клопотання адвоката ОСОБА_14 задовольнити. Покається на ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Захисники ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та обвинуваченні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтримали заяву захисника ОСОБА_14 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0002207 від 02 листопада 2020 року.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив з приводу доводів захисника ОСОБА_14 , вважає заявлений відвід безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заяви захисника ОСОБА_14 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0002207 від 02 листопада 2020 року, прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Статтею 75 КПК України встановлено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як встановлено колегією суддів, суддя ОСОБА_1 дійсно 10 жовтня 2022 року увалювала вирок у кримінальному провадженні №0000185 від 15 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), згідно якого було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і ОСОБА_21 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року). В мотивувальній частині вказаного вироку, який був ухвалений на підставі угоди, зазначено формулювання обвинувачення, статті закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувався саме ОСОБА_21 , а також висловлена позиція суду щодо доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів.

Разом з тим, інформації про те, що суддя ОСОБА_1 у даному вироку встановила винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даний вирок не містить.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що суддя ОСОБА_1 передчасно висловила свою думку у вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2022 року області у кримінальному провадженні №0000185 від 15 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_21 щодо винуватості обвинувачених у даному кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження.

Також, необґрунтованими є доводи сторони захисту про упередженість судді ОСОБА_1 , оскільки прокурором не проголошено повний текст обвинувального акта у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що саме така процедура оголошення визначена у ч. 2 ст. 347 КПК України, а тлумачення поняття «короткий виклад обвинувального акта» норми КПК України не регламентують, відтак прокурор особисто визначає те, яку частину обвинувачення слід вкласти в це поняття.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого захисником ОСОБА_14 відводу, оскільки не наведено жодних підстав, визначених ст. 75 КПК України для відводу головуючого судді ОСОБА_1 та не надано доказів упередженості чи особистої заінтересованості судді, тому у задоволенні заявленого відводу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 21, ст.75 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_14 , яку підтримали захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінального провадження №0002207 від 02 листопада 2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3