печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001336 від 04.10.2022 року слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001336 від 04.10.2022 року слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0001336 від 04.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи мету систематичного отримання незаконного прибутку за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, з метою реалізації протиправних намірів, у невстановленому місці, даті та час, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав психотропні речовини та особливо небезпечні психотропні речовини з метою збуту та почав їх зберігати при собі з метою подальшого збуту, в цілях особистого збагачення.

В подальшому в ході затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, 04.10.2022 в період часу з «17» год. «26» хв. по «17» год. «44» хв., проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено 2 (два) поліетиленових пакетика, які містять кристалоподібні речовини помаранчевого кольору.

Відповідно до висновку експерта надані на дослідження кристалоподібні речовини помаранчевого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP у речовинах становить 0,51 г., 0,25 г., загальна маса PVP у речовинах складає 0,76 г.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи мету систематичного отримання незаконного прибутку за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, з метою реалізації протиправних намірів, у невстановленому місці, даті та час незаконно придбав психотропну речовину з метою збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених слідством обставин у невстановленому місці, у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, ОСОБА_4 , діючи повторно, у невстановленої слідством особи придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено Амфетамін, з метою подальшого збуту, в цілях особистого збагачення та переніс у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , в ГБК «Лукянівець 2», що за адресою: м. Київ, провулок Делегатський, 14.

04.10.2022 в період часу з «18» години «24» хвилини по «19» годину «54» хвилину, у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , в ГБК «Лукянівець 2», що за адресою: м. Київ, провулок Делегатський, 14, яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено 1 поліетиленовий пакетик, що містить речовину білого кольору, вилучено значну кількість наркотичних та психотропних речовин у розфасованому вигляді.

Відповідно до висновку експерта надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну у речовині становить 0,236г.

04.10.2022 в порядку ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.10.2020 в ході обшуку затриманої особи громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і 236 КПК України було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple iPhone X» чорного кольору, номер ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone XR» білого кольору, номер ІМЕІ: НОМЕР_3 .

Зазначені вище предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або мають зберігати на собі його сліди, можуть бути предметом кримінального правопорушення оскільки на даному етапі мотив вчинення злочину достеменно не встановлений, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відтак, постановою слідчого від 05.10.2022 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що з наведених підстав арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речових доказів.
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, де було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Apple iPhone X» чорного кольору, номер ІМЕІ: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Apple iPhone XR» білого кольору, номер ІМЕІ: НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1