Справа № 737/278/22
Провадження № 1-кп/737/9/23
УХВАЛА

23 січня 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

за участі законного представника потерпілої ОСОБА_6

представника неповнолітнього ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

за участі обвинуваченого ОСОБА_9 (дистанційно)

захисника ОСОБА_10 (дистанційно)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження № 0002876 від 14.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156, ч.2 ст. 301 КК України, утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», -

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2022 року до Куликівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0002876 від 14.06.2022 відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156, ч.2 ст. 301 КК України.

ОСОБА_9 був затриманий за підозрою у вчинені злочину 15.06.2022. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний йому слідчим суддею Новозаводського районного суду м. Чернігова 17.06.2022 зі строком дії до 16.08.2022. Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.08.2022 строк дії цього запобіжного заходу продовжений до 03.10.2022 включно.

Ухвалою Куликівського районного суду від 29 листопада 2022 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» продовжений до 28 січня 2023 року включно

23.01.2023 прокурор звернувся до суду з клопотанням від 18.01.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , на 60 днів, без визначення розміру застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені ухвалами суду про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, а саме ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому особа підозрюється, обвинувачується. Прокурором також наведене обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проти продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою заперечували та просили обрати йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з постійним носінням електронного пристрою.

Законний представник потерпілої - ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, питання про тримання особи під вартою має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009 ) (Labita v. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV та інш.). Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, відповідно тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання винуватим у інкримінованих вчиненні злочинів, пов`язана з ризиком переховування від суду, і ця обставина з моменту обрання запобіжного заходу не змінилась. Суд погоджується зі стороною обвинувачення в частині існування реального ризику незаконного впливу на неповнолітню потерпілу, неповнолітнього свідка у цьому ж кримінальному провадженні, які є дітьми обвинуваченого, з якими він до попереднього ув`язнення проживав в одному будинку, за відсутності у нього іншого житла, та вважає що подальша ізоляція ОСОБА_9 від дітей є виправданою.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_9 обвинувачується, виходячи з того, що обвинувачений ніде не працює, на обліку в службі зайнятості не перебуває, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_9 обвинувачується, наявний, і на даній стаді судового слідства не змінився. Обіцянки обвинуваченого щодо подальшої правомірної поведінки довіри у суду не викликають.

Судом також беруться до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність сталих соціальних зв`язків, та відсутність даних про наявність обставин, які перешкоджають застосуванню відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (тяжкі невиліковні хвороби, тощо).

Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не запобігатиме ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд не погоджується з позицією захисту в частині обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком шестдесят днів, до 23 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3