Справа № 170/12/22 Провадження №11-кп/802/507/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.248 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінальне провадження № 0000364 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В
Даною ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Кримінальне провадження №0000364, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України закрито.

Визначено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 29.11.2021 року, а саме на: карабін марки "Browning" , моделі "Bar Long Trac" із заводським номером " НОМЕР_1 " калібру " 30-06 Sprg".

Речові докази: дві металеві частини однієї кулі вогнепальної зброї, як майно , яке не має ніякої цінності визначено знищити; тушка дикої мертвої тварини " Козуля", карабін марки " Browning" , моделі " Bar Long Trac" із заводським номером " 311МР13668" калібру " 30-06 Sprg", що були предметами кримінального правопорушення, визначено конфіскувати в дохід держави

Не погоджуючись з ухвалою суду в поданій апеляційній скарзі з доповненнями та запереченнями до неї прокурор вказує на те, що вона є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що 14.12.2021 ОСОБА_7 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України. Оскільки останній не визнав своєї вини та існувала необхідність проведення додаткових слідчих дій, то постановою дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 (м. Любомиль) Ковельського районного управління поліції ОСОБА_10 встановлено строк дізнання 20 діб, тобто строк дізнання дійсно закінчувався 04.01.2022.

30.12.2021 дізнавачем у відповідності до ч.1 ст.301 КПК України, подано прокурору усі зібрані матеріали дізнання разом з повідомленням про підозру у вчиненні кримінального проступку ОСОБА_7 .

У свою чергу прокурором, як процесуальним керівником, відповідно до ч.2 ст.301 КПК України, кримінальне провадження № 0000364 повернуто дізнавачу з вказівками за вихідним №52/1-1052 вих-21 від 31.12.2021, одночасно прокурором винесено постанову про продовження дізнання до 14.01.2022.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до суду 05.01.2022.

Враховуючи вказане, прокурор вказує, що сторона обвинувачення в даному випадку звернулась до суду у межах строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України.

Окрім цього, прокурор зазначає, що 13.04.2022 ознайомлено сторону захисту з постановою прокурора про продовження строку дізнання від 31.12.2021 шляхом вручення її копії. Однак судом першої інстанції вказана постанова не взята до уваги, оскільки процесуальний документ про продовження строків дізнання не вказаний в реєстрі матеріалів досудового розслідування та прокурором не надано відомостей про внесення даних про продовження строків до ЄРДР.

Проте вказує, що процесуальне рішення про продовження строків досудового розслідування прокурором винесено відповідно до вимог КПК України та надано стороні захисту для відома. Відомості до ЄРДР не були внесені через відсутність можливості їх фіксування в системі ЄРДР особою, яка прийняла рішення. Посилаючись на правові позиції, зауважує, що фіксація дій в ЄРДР є похідною від процесуальних рішень, прийнятих прокурором в межах КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з ухвалою суду в поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 оскаржує дану ухвали лише в частині конфіскації в дохід держави карабіна марки "Browning" , моделі "Bar Long Trac" із заводським номером " 311МР13668" калібру " 30-06 Sprg".

В порушення вимог ст.370 КПК України суд першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення щодо вирішення долі речових доказів обмежився одним реченням, в якому вказав про вирішення долі речових доказів відповідно до ст.100 КПК України. Однак, на переконання захисника, суд не зазначив чим саме керувався при постановлені ухвали щодо конфіскації карабіну, оскільки ст.100 КПК України містить 12 частин, у зв`язку чим рішення суду у цій частині є незрозумілим.

Припускаючи, що суд першої інстанції застосував спеціальну конфіскацію до вказаного речового доказу, захисник зазначає про незаконність такої у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що хоча ч.1 ст.96-1 КК України і містить серед переліку статей, за вчинення яких передбачена спеціальна конфіскація, частину першу статті 248 КК України, однак відповідно до частини другої статті 96-1 спеціальна конфіскація застосовується лише на підставі: обвинувального акту; ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру. Ухвала про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, яка була постановлена судом першої інстанції, у зазначеному переліку відсутня.

Також вказує, що карабін марки "Browning" , моделі "Bar Long Trac" із заводським номером " 311МР13668" калібру " 30-06 Sprg" не є майном, яке вилучене з цивільного обороту, оскільки ОСОБА_7 має спеціальний дозвіл на володіння таким, а тому ч.3 ст.96-1 КК України також не може застосовуватись у даному випадку.

Окрім цього, судом без належного обґрунтування в оскаржуваній ухвалі вказано, що даней речовий доказ є предметом кримінального правопорушення, хоча розгляд справи по суті не проводився, відповідно докази на підтвердження цього факту не досліджувались.

З урахуванням вказаного, захисник просить оскаржуване рішення суду скасувати частково в частині конфіскації карабіну марки "Browning" , моделі "Bar Long Trac" із заводським номером " НОМЕР_1 " калібру " 30-06 Sprg" та постановити нову ухвалу, яко. вказаний речовий доказ повернути власнику ОСОБА_7 .

До початку апеляційного розгляду від представника потерпілого ОСОБА_11 надійшла заява, в якій останній підтримує апеляційну скаргу прокурора з наведених у ній підстав яку просить задовольнити. Також просить апеляційний розгляд проводити без участі потерпілої сторони.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, думку обвинуваченого та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було досліджено під час судового розгляду й оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Перевіряючи доводи прокурора про допущення судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про закриття на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, колегія суддів дійшла до такого.

Положеннями п.5 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України); з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім (п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України).

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

За приписами статті 219 КПК України граничним строком досудового розслідування визначено саме день звернення до суду з обвинувальним актом, а не день його складання, затвердження чи вручення.

Передбачений процесуальним законом обов`язок прокурора як найшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст.6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ, (Kart v. Turkey, заява №8917/05), (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64).

За змістом ч.1 ст.113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

З аналізу положень ст.ст.5, 110, 115, ч.1 ст.291 та ч.2 ст.283 КПК України вбачається, що прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків досудового розслідування, в тому числі, складати, затверджувати та направляти до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відомості про реєстрацію кримінального правопорушення № 0000364 внесено до ЄРДР 20 листопада 2021 року.

14 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України.

Постановою від 31 грудня 2021 року начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 14 січня 2022 року включно.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений прокурором у кримінальному провадженні прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 05 січня 2022 року.

Як встановив суд першої інстанції, і зазначив в ухвалі від 05 травня 2022 року, 05 січня 2022 року копію даного обвинувального акту зі всіма необхідними додатками було вручено під розписку обвинуваченому та його захиснику. Постанову від 31 грудня 2021 року про продовження строків досудового розслідування додано не було.

05 січня 2022 року прокурором в системі електронного документообігу було сформовано супровідний лист № 52/1-12 вих-22 про направлення обвинувального акту з додатками до Шацького районного суду Волинської області.

Обвинувальний акт 10 січня 2022 року надійшов до Шацького районного суду Волинської області, що підтверджено датою вхідного номеру та протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором до суду було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000364 стосовно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копії обвинувального акта.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом . Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

У судовому засіданні прокурор надав суду протокол про надання матеріалів дізнання шляхом їх вручення від 13.04.2022 року - ОСОБА_7 , його захиснику, постанову про продовження дізнання від 31.12.2021 року, постанову дізнавача про встановлення строків дізнання від 16.12.2021 року, супровідну № 52/1-3640-21 від 05.01.2022 із квитанцію про відправлення кримінального провадження до суду через Укрпошту ( штрихкод 466). Прокурор покликався, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчувався 04.01.2022 року, а тому ним 31.12.2021 року повернуті дізнавачу матеріали провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця, тобто до 14.01.2022 року..

Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначену постанову про продовження строку досудового розслідування, надану стороною обвинувачення з тих підстав, що вказана постанова у цьому кримінальному провадженні не зазначена у реєстрі досудового розслідування у кримінальному провадженні та прокурором не надано витяг з ЄРДР про рух кримінального прповадження, де відображено було б процесуальна дія прокурора про продовження строку досудового розслідування відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298. В результаті чого дійшов висновку про те, що прокурор направив обвинувальний акт до суду поза межами строку, визначеного в статті 219 КПК України.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду та вважає, що суд першої інстанції дійшовши передчасного висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч. 1 ст.284 КПК України з огляду на наступне.

Чинний КПК України у ст. 110 передбачає, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

У постанові від 04 жовтня 2021 року (справа № 724/86/20, провадження № 51-1353 кмо21) об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (предметом розгляду якої було питання щодо належної процедури визначення групи слідчих, що здійснюватимуть досудове розслідування у конкретному кримінальному провадженні) зазначила, що відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, реєстр це електронна база даних, створена за допомогою автоматизованої системи, до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Таким чином, витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а отже, не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування. Об`єднана палата дійшла висновку про те, що процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Водночас витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні.

Тому, на думку колегії суддів, неналежне ведення ЄРДР, невідображення в ньому прийнятого під час досудового розслідування процесуального рішення, яким у провадженні є постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування, не може свідчити про його об`єктивну відсутність в цілому, оскільки такий реєстр становить собою відповідну інформаційну базу.

На переконання апеляційного суду, той факт, що прокурор надав постанову на підтвердження продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні під час судового засідання, не може слугувати підставою для відмови суду у прийнятті такого процесуального документу для його дослідження та надання оцінки у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 вересня 2022 року (справа № 168/411/21, провадження № 51-1825 км22).

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Процесуальне рішення про продовження строку досудового розслідування не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З урахуванням сукупності вищеперерахованих обставин та вимог кримінального процесуального законодавства апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в оскаржуваній ухвалі мотивів.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу , які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження щодо ОСОБА_7 , передчасно застосував норму КПК України, яка не підлягала застосуванню, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, так як перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції апеляційний суд не обговорює питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та визначення долі речових доказів, оскільки це питання не досліджувалось і судом першої інстанції.

При новому розгляді суду слід всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам, перевірити доводи апеляційних скарг як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді