Справа № 642/839/23
Провадження № 1-кс/642/768/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючого посаду поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП НП України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 534 о/с від 22.06.2021 лейтенанта поліції ОСОБА_4 , призначено на посаду поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП в Харківській області ДПП).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_4 , як працівник органу державної влади, зобов`язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 , як поліцейський, був представником держави, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. При виконанні покладених на нього обов`язків ОСОБА_4 повинен керуватись тільки законом, діяти в його межах і підпорядковуватись тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліції» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Отже, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП Національної поліції України, постійно здійснював функції представника влади - працівника правоохоронного органу, і відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та Примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на цей час особами - членами медико-соціальної експертної комісії Харківської області, надав обіцянку ОСОБА_8 за грошові кошти в розмірі 3500 доларів США, сприяти у прийнятті позитивного рішення комісією медико-соціальної експертизи щодо встановлення останньому інвалідності 2 групи, а також пільг визначених законодавством для даної категорії осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.02.2023 ОСОБА_8 в ході телефонної розмови з ОСОБА_4 , повідомив останньому про свої хвилювання бути мобілізованим на військову службу, а також про порядок проходження медичного огляду, переліку документів, згідно якого останнього буде визнано непридатним до військової служби.

02.02.2023 приблизно о 18.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи раптово виниклий, корисливий умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що має знайомих, які допоможуть останньому за грошові кошти в розмірі 3500 доларів США, вирішити питання щодо непридатності до військової служби. Після чого, ОСОБА_4 шляхом використання інтернет месенджеру «Whatsapp» надіслав номер банківської картки НОМЕР_1 на яку наказав скинути грошові кошти в розмірі 500 доларів США, для того щоб розпочався процес підготовки документів. ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про неможливість виконання висунутих вимог у визначені ним строки.

09.02.2023 приблизно о 17.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у кафе «Вилка», яке розташоване на другому поверсі супермаркету «РОСТ» за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 165, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 та висунув останньому обіцянку за грошові кошти в розмірі 3500 доларів США допомогти вирішити питання щодо встановлення останньому інвалідності 2 групи, а також надання останньому пільг визначених законодавством для даної категорії осіб. На виконання раніше висунутих ОСОБА_4 вимог, ОСОБА_8 передав йому у прозорому поліетиленовому пакеті копії особистих документів.

Вийшовши на вулицю, перебуваючи неподалік від супермаркету «РОСТ» за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 165, на виконання раніше висунутих ОСОБА_4 вимог, ОСОБА_8 дістав грошові кошти у суму 21000 грн та передав їх ОСОБА_4

11.02.2023 приблизно о 19.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, висунув ОСОБА_8 вимогу передати другу частину раніше обумовленої суми горошкових коштів, а саме 3000 доларів США. Отримавши від ОСОБА_8 відповідь про неможливість передати вказану ОСОБА_4 суму грошових коштів, останній висунув вимогу відшукати та передати хоча б 1000 доларів США, а решту грошових коштів знайти пізніше.

16.02.2023 ОСОБА_4 , маючи намір продовжити реалізацію корисливого, злочинного умислу, при цьому побоюючись бути викритими працівниками правоохоронних органів, вирішив змінити раніше висунуті ОСОБА_8 умови, для чого зателефонував останньому та повідомив про необхідність передати грошові кошти в розмірі 1000 доларів США їх спільній знайомій на ім`я ОСОБА_9 . Окрім того, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що процедуру оформлення інвалідності 2 групи вже розпочато та зазначив, що при цьому ОСОБА_8 не доведеться ходити по лікарнях, а в разі необхідності він йому зателефонує та повідомить, що робити.

23.02.2023 в ході телефонної розмови ОСОБА_4 продовжуючи переконувати ОСОБА_8 у необхідності передання йому грошових коштів, повідомив, що в розі виконання неодноразово озвучених вимог, при проходженні відповідної процедури, ОСОБА_8 видадуть пенсійне посвідчення та документи на інвалідність, а робитись це буде в організації, яка обслуговує цивільних осіб.

08.03.2023 приблизно о 18.45, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , маючи намір отримати грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 . В ході розмови, ОСОБА_8 повідомив, що зараз не має при собі вказаних грошових коштів, вони знаходяться в офісі. Отримавши відповідь про неможливість надання грошових коштів, ОСОБА_4 обурився, після чого повідомив ОСОБА_8 , що вже пообіцяв «людям» через яких він вирішує питання, що зараз він приїде з грошима. Після чого, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_8 вчиняє не гарно, та запитав, яка сума грошових коштів у нього взагалі зараз наявна. Також, ОСОБА_4 повідомив, що він не може повернутись з «порожніми руками» до людей, які вирішують питання щодо оформлення інвалідності 2 групи та висунув вимогу надати 10000 грн, а потім 5000 грн. Отримавши від ОСОБА_8 відмову в наданні грошових коштів того дня, ОСОБА_4 обурено залишив місце зустрічі.

09.03.2023 приблизно з 09.30, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 почав активно телефонувати ОСОБА_8 . Відповівши на телефонний дзвінок у другій половині дня, ОСОБА_8 почув від ОСОБА_4 вимогу щодо необхідності прибуття до супермаркету «Восторг» за адресою: пр. Героїв Харкова, 274-В, та за допомогою банківського терміналу перерахувати на озвучений ним банківський рахунок 40000 грн. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_4 про технічну несправність банківського терміналу та неможливість виконання висунутих вимог останнім.

Того ж дня, приблизно о 18.00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, продовжуючи реалізацію корисливого, злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , прибув до супермаркету «Восторг» за адресою: пр. Героїв Харкова, 274-В та зустрівся із ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_4 продовжив запевняти ОСОБА_8 у позитивному кінцевому результаті проходження процедури оформлення інвалідності 2 групи та підійшовши до автомобілю Chevrоlet Malibu, сірого кольору д.р.н.з. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 ,

ОСОБА_8 на виконання вимоги ОСОБА_4 поклав грошові кошти в розмірі 40000 грн на заднє сидіння вказаного автомобілю. Після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що процес інвалідності буде готовий приблизно у травні місяці, однак для цього йому необхідно буде надати решту грошових коштів.

10.03.2023 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 , та повідомив, що 09.03.2023 він отримав грошові кошти не в повному розмірі, а саме замість 40000 грн. отримав 38000 грн. При цьому, ОСОБА_4 зазначив, що вказані грошові кошти перерахували люди, яким він їх передав для вирішення питання щодо оформлення інвалідності 2 групи. Після чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність ще раз скинути йому копії паспорту та коду у месенджері «WhatsApp». Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що поспілкувавшись з людьми, які вирішують питання, останні виразили невдоволення через те, що ОСОБА_8 довго шукав грошові кошти, у зв`язку із чим він повинен наступного дня надати ще одну частину з раніше оголошеної суми грошових коштів - 1000 доларів США, а іншу частину пізніше.

12.03.2023 в ході телефонної розмови ОСОБА_8 , запитав у ОСОБА_4 , навіщо йому ще раз необхідно надіслати копії своїх особистих документів, адже він вже їх надавав раніше. ОСОБА_4 відповів, що йому це не відомо, про вказану необхідність йому зазначили його знайомі люди, які займаються процесом оформлення інвалідності. На прохання ОСОБА_8 роз`яснити йому порядок проходження обстежень для подальшого проходження комісії медико-соціальної експертизи, ОСОБА_4 повідомив, що не має підстав перейматись, він зателефонує та скаже куди та коли поїхати, коли йому про таку необхідність повідомлять його знайомі «люди». Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що документи ОСОБА_8 він перенаправив своїм «людям» та запевнив останнього, що посвідчення буде готове у травні місяці.

Пізніше, того ж дня, ОСОБА_4 знов зателефонував ОСОБА_8 та в ході розмови наказав перерахувати 2000 грн. на банківську картку, яких на його думку не вистачило серед суми, що він передавав йому 09.03.2023. Свою вимогу ОСОБА_4 аргументував тим, що нібито його знайомі «люди» зателефонували йому та попросили скинути вказані грошові кошти. ОСОБА_8 про необхідність зробити це, так як того дня був вихідний день.

14.03.2023 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та в ході телефонної розмови повідомив, про необхідність надати йому 40000 грн., про які він вже неодноразово зазначав раніше. Окрім того, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_8 буде «лікуватись» в обласній клінічній лікарні за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 6.

15.03.2023 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та запитав, чи знайшов він гроші, після чого наказав скинути їх на карту ОСОБА_8 , повідомив, що виконає вказані вимоги пізніше. Через деякий час, ОСОБА_4 знов зателефонував та запитав ОСОБА_8 де він зараз знаходиться. ОСОБА_8 відповів, що з банкоматом справу мати не хоче та зараз перебуває у кафе в ТРК «Україна». Приблизно о 14.00 ОСОБА_4 приїхав до ТРК «Україна», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/56. Вийшовши з автомобілю ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 , та наказав спускатись вниз зазначивши, що буде вчити його користуватись банкоматом. ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_4 піднятись до кафе в якому він розпиває напої ОСОБА_4 піднявшись на другий поверх ТРК «Україна», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/56, разом з малолітньою дитиною, яку він представив як його дочку на ім`я ОСОБА_10 , в ході розмови з ОСОБА_8 наказав останньому надати заздалегідь обумовлену суму грошових коштів його дочці ОСОБА_11 . Виконавши вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_8 передав імітаційні засоби - купюри номіналом 500 грн. кожна, в кількості 84 шт. із однаковими серіями та номерами ЛА4527246 на загальну суму 42000 грн дочці ОСОБА_4 . Фактично отримавши неправомірну вигоду, ОСОБА_4 почав рухатись у напрямку вулиці. В ході розмови, ОСОБА_4 додаткового зазначив ОСОБА_8 , що про дату та час надання наступної суми грошових коштів він повідомить пізніше, при цьому зазначивши ОСОБА_8 , що останній з понеділка вже нібито буде лікуватись у лікарні, а також, що серед членів медико-соціальної експертної комісії Харківської області його знайомий є головним, тобто головою комісії. Біля виходу з ТРК «Україна», за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/56, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

15.03.2023 о 14.22 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.03.2023 о 13.05 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючий посаду поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП НП України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом оперативного підрозділу ХУ ДВБ НП України, заявою ОСОБА_8 , протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_8 від 15.03.2023, протоколом огляду місця події від 15.03.2023, протоколом обшуку транспортного засобу, протоколами про наслідки проведення НСРД аудіо, -відеоконтролю особи від 17.02.2023, протоколом про наслідки проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 10.02.2023, протоколами огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів -грошових купюр від 09.02.2023, від 09.03.2023, від.15.03.2023, а також іншими доказами, здобутими під час проведення досудового розслідування.

Таким чином, злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме злочин передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, згідно ст. 12 КК України, є тяжким, тож відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вчиняючи правопорушення ОСОБА_4 порушив присягу поліцейського та основоположні принципи правоохоронної діяльності. Така поведінка ОСОБА_4 порочить звання поліцейського та свідчить про нехтування наданої йому народної довіри. Також, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинив під час виконання покладених на нього своїх службових повноважень, які надані йому державою для захисту інтересів суспільства. Однак, ОСОБА_4 використав їх у власних інтересах, в протиправних цілях. Тож вказані обставини в сукупності дають підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші злочини.

Крім, того ОСОБА_4 обіймаючи посаду в органах Національної поліції вчинив злочини у час, коли на території України указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який діє по сьогоднішній день, а держава Україна перебуває у стані війни з російською Федерацією, що в свою чергу свідчить про явну неповагу ОСОБА_4 до суспільних інтересів та цінностей, нехтуванням законодавством України, в складний для суспільства час.

Крім того, встановлено, що у провадженні Комінтернівського районного суду міста Харкова, у відношенні ОСОБА_4 перебуває на розгляді обвинувальний акт за ч. 3 ст. 368, ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 369, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_4 , що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також слід звернути увагу, що ОСОБА_4 під час вчинення злочину був співробітником правоохоронного органу, носив формений одяг, жетон та посвідчення працівника поліції і не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може викликати суспільний резонанс, та недовіру суспільства до правоохоронної системи в цілому. Подальша протиправна поведінка ОСОБА_4 може завдати шкоди інтересам держави та суспільства, а також послугувати прикладом вседозволеності та безкарності за злочинні дії для інших працівників правоохоронних органів.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, оскільки його професійна обізнаність надала можливість вчинити інкриміновані злочини та приховувати сліди своєї злочинної діяльності, що в свою чергу посилює наявність встановлених ризиків.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що застосування жодних більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що ризики не доведені, докази, які ці ризики підтверджують відсутні, тому підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, просив застосувати домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні з клопотанням слідчого не погодився, думку захисника підтримав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується: рапортом оперативного підрозділу ХУ ДВБ НП України, заявою ОСОБА_8 , протоколами допитів свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_8 від 15.03.2023, протоколом огляду місця події від 15.03.2023, протоколом обшуку транспортного засобу, протоколами про наслідки проведення НСРД аудіо, -відеоконтролю особи від 17.02.2023, протоколом про наслідки проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 10.02.2023, протоколами огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів -грошових купюр від 09.02.2023, від 09.03.2023, від.15.03.2023, а також іншими доказами, здобутими під час проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_4 згідно ч.6 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будя-яку з речей чи документів, які мають істотне значення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі викладеного встановлено наявність обставин, передбачених пунктами 1 та 2 частинами ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосування iнших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, починаючи з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України ОСОБА_12 №64/2022 в Україні введено воєнний стан. Однак, ОСОБА_4 незважаючи на теперішню складну ситуацію в країні, розуміючи те, що він вчиняє злочин в період військового стану, будучи представникрм влади- працівником правоохоронних органів, вчинив тяжкий злочин.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є всі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмiрi ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб (2684 грн. х 80), а саме - в сумі 214 720 грн. При цьому в разі внесення застави необхiдно покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 13.05.2023 включно.

Визначити суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 214 720 гривень., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими свідками визначеними слідчим чи прокурором, експертами тощо; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Термін дії ухвали до 13.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1