Справа № 755/6736/18
Провадження №1-кп/755/65/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 24.09.2010 року Обухівським районним судом за ч. 1 ст. 185, 75,76 КК України, призначено покарання у позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 26.04.2011 року Обухівським районним судом за ч. 2 ст. 185, 71 КК України, призначено покарання у позбавлення волі 2 роки 5 місяців; Обухівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186,70 КК України, призначено покарання у позбавлення волі до 5 років 6 місяців; 05.07.2017 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 1 го року позбавлення волі, 20.04.2018 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185,75,76 КК України, позбавлення волі у виді 1 року 6 місяців з іспитовим строком 2 роки, 28.03.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі 1 рік 7 місяців; 03.12.2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі 1 рік 8 місяців; 19.08.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі 1 рік 6 місяців, звільнений по відбуттю покарання-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

21.12.2017 року приблизно о 7 год 45 хвилин, ОСОБА_4 був запрошений в якості понятого під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 . Приблизно о 7 год 50 хвилин перебуваючи у вказаній квартирі побачив на комоді спортивну сумку, в якій знаходяться грошові кошти, та у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, повторно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 підійшов до комоду, на якому знаходилась спортивна сумка та взяв з неї грошові кошти в сумі 20 210 грн., які заховав у кросівки, у які був взутий

В подальшому, при закінченні обшуку вищезазначеної квартири, старшим слідчим в ОВС ГСУ НГУ, було запропоновано ОСОБА_4 зняти кросівки, на що останній дав добровільну згоду, та всередині під устілкою кросівок були виявлені гроші, що позбавило можливості розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Всіма своїми злочинними діями, які виразились у закінченому таємному замаху на викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 намагався завдати майнової шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 20 210 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, визнав повністю, дав показання, у яких зазначив, що 21.12.2017 приблизно 0 7 год 45 хвилин, ОСОБА_4 був запрошений в якості понятого під час проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 . Приблизно о 7 год 50 хвилин побачив на комоді спортивну сумку, в якій знаходяться грошові кошти, підійшов до комоду та взяв грошові кошти у сумі 20 210 гривень, які заховав у кросівки під устілки в які був взутий.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 , роз`яснено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у тому, що він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, намагався завдати майнової шкоди ОСОБА_5 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того суд вважає пом`якшуючою обставиною те, що обвинувачений став на шлях виправлення та зараз знаходиться у реабілітаційному центрі «Варнава», працює не офіційно- різноробочим у зазначеному реабілітаційному центрі, те що, відповідно до довідки№391846 під наглядом у лікаря нарколога не перебуває,

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, соціальні зв`язки, те що майнової шкоди не було завдано, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те що обвинувачений став на шлях виправлення, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення, а тому вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Постанови про визнання речових доказів у кримінальному провадженні стороною обвинувачення не надано, тому у кримінальному провадженні речові докази відсутні.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: