Справа № 539/1322/23
Провадження № 1-кп/539/184/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №0000064, від 07.03.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, не працюючого, освіта професійно-технічна, не одруженого, згідно ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

та захисника - ОСОБА_5 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

В свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість згідно ч. 10 ст. 15 цього закону забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, в січні 2023 року, (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 , побачивши розміщене оголошення в мережі інтернет, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), за допомогою одного із месенджерів, встановлених на мобільний телефон, надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані та власну фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом, та відправила громадянину ОСОБА_3 до відділення №1 «Нової Пошти» в с. Покровська Багачка посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 , а останній його отримав з метою подальшого використання.

У придбаному ОСОБА_3 бланку посвідченні водія, серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам. 22-3583. 2022 р. III кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/117-23/4784-ДД від 23.03.2023.

Дії ОСОБА_3 по даному епізоду суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім цього, 07.03.2023 о 07 год. 32 хв., ОСОБА_3 , рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський, а саме поблизу с. Засулля Лубенського району Полтавської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2106 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власне ім`я, був зупинений на стаціонарному посту «Лубни» на 208 км. за порушення ПДР працівниками СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 пред`явив працівнику СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дії ОСОБА_3 по даному епізоду суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України -використання завідомо підробленого документу.

27.03.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний, а саме, за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії проступків.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373 - 376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27.03.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому наступне узгоджене покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судово-технічної експертизи документів №СЕ-19/117-23/4784-ДД від 23.03.2023 в сумі 1321,46 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1