Справа № 442/6280/22
Провадження № 1-кс/442/226/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

в с т а н о в и в :

15 лютого 2023 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

В клопотанні посилається на те, що 06 жовтня 2022 року слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 і накладено арешт на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 05.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою суду накладено арешт на автомобіль марки «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , який вилучений 05.10.2022 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 . Арешт на автомобіль був накладений з метою збереження даного транспортного засобу в незмінному після ДТП стані до моменту його огляду експертами по призначених слідчим судових авто-технічній експертизі та експертизі технічного стану автомобіля. Зважаючи на те, що згаданий транспортний засіб був оглянутий експертами, описаний та сфотографований ними, з ним були проведені відповідні дослідження та випробування, тому на сьогоднішній день потреби в подальшому арешті мого автомобіля не існує і не позначиться на ефективності досудового розслідування по даному кримінальному провадженні. Просить клопотання задоволити.

В судове засідання учасники провадження не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття учасника провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, подані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 06.10.2022р. було накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки Renault Megane реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки ВМW 7351 р.н. НОМЕР_2 , 1996 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу підпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами ж для скасування арешту майна законодавець визначив: 1) необґрунтованість накладення арешту; 2) відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно Листа N223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», у п.13 якого зазначене наступне: «розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК. Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи : 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.

Аналізуючи подані докази по справі, суд не вбачає підстави для задоволення клопотання, оскільки визначена законом мета накладення арешту, яка полягає у збереженні речових доказів в даному випадку не може бути досягнута, позаяк досудове розслідування не завершене, на теперішній час тривають слідчі дії, а відтак фактично мета заходу забезпечення кримінального провадження в повному обсязі не досягнута.

Крім того, суд приходить до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, згідно з ч.9 ст.539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, а тому слідчий суддя вважає, що заявником не доведено факту, що в застосуванні заходу (арешту майна) відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а відтак приходить до переконання, що особою, яка звернулася із клопотанням, не доведено підстави для скасування арешту майна, які зазначені у ст.174 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що слідчим не представлено листа, який підтверджує, що проведено всі необхідні слідчі дії та заходи, та відпала необхідність у арешті вищевказаного транспортного засобу, а тому клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1