Справа 756/3085/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3127/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

29 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Користь Корецького р-ну рівненської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи.

Крім того, даним вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
9 січня 2022 року, приблизно о 06 год. 06 хв., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині просп. Героїв Сталінграду у м. Києві, зі сторони вул. Прирічної, в напрямку вул. Героїв Дніпра, розташовуючись у другій (крайній лівій) смузі руху, з двох наявних в його напрямку руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України.
В цей час, проїзну частину проспекту Героїв Сталінграду по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, перетинав пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись справа наліво, відносно руху вищезазначеного транспортного засобу.
Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які виявились у тому, що він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Touareg», рухаючись по проїзній частині проспекту Героїв Сталінграду у місті Києві, будучи заздалегідь поінформованим про наближення до пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», маючи об`єктивну змогу спостерігати момент початку перетину проїзної частини пішоходом ОСОБА_9 по нерегульованому пішохідному переходу, будучи обізнаним, що в даному випадку пішохід має перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли він вступив на перехід, а водій, в свою чергу, зобов`язаний зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, відволікся від керування транспортним засобом та створюючи небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю громадян, не зреагував на зміну дорожньої обстановки та, як наслідок, навпроти будинку № 64 зазначеного проспекту, виїхав на пішохідний перехід, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження, з якими він був госпіталізований до КНП «КМКЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм помер.
Не вирок суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, просить вирок суду змінити у цій частині, визначивши ОСОБА_8 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 працює в КП «Київпастранс» та має потребу в керуванні автотранспортним засобом. На даний час ОСОБА_8 забезпечує перевезення пасажирів громадським транспортом у м. Києві та приймає активну участь в евакуації населення потерпілого від російської агресії.
Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичнимобставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч.2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 , у тому числі додаткового у виді позбавлення права керування транспортними засобами, повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки його необережні дії призвели до настання негативних наслідків, що виразилося у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, який від отриманих травм помер.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що судом не було враховано обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 працює в КП «Київпастранс» та має потребу в керуванні автотранспортним засобом, то вони жодним чином не знижують суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення.
А крім того, суд першої інстанції перевіривши вказані вище обставини, не взяв їх до уваги, оскільки ОСОБА_8 обіймає посаду головного інженера автобусного парку №6 КП «Київпастранс», що не пов`язано із необхідністю керування транспортними засобам, з чим погоджується колегія суддів.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника щодо зміни вироку суду в частині скасування призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобами.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя