Провадження №11-кп/801/1331/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000153 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.05.2017 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2022 року в порядку ч. 6 ст. 615 КПК України продовжено обраний ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2017 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів до 05.02.2023 включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 08.12.2022 року щодо ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що він має постійне місце проживання, до затримання хоч не офіційно, але працював, має на утриманні матір та батька похилого віку, у органів досудового розслідування відсутні відомості, які б вказували на те, що у нього є намір вчиняти кримінальні правопорушення.

Крім того, судові засідання неодноразово відкладалися через те, що сторона обвинувачення не забезпечувала явку свідків та в подальшому взагалі відмовилася від їх допиту, оскільки свідки відсутні за місцем проживання, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_6 позбавлений можливості навіть теоретично чинити на них тиск.

Судом першої інстанції не в повній мірі враховано вимоги ст. 178 КПК України, не взято до уваги ту обставину, що відповідно до вимог ст. 197 КПК України сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого не повинен перевищувати дванадцять місяців, натомість обвинувачений утримується під вартою з 06.05.2017 року.

Тому з урахуванням ст. 72 КК України ОСОБА_6 відбув одинадцять років і два місяці позбавлення волі.

Також судом першої інстанції хибно враховано при продовженні запобіжного заходу ту обставину, що ОСОБА_6 засуджений вироком Вінницького міського суду від 03.05.2018 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі, оскільки станом на дату провадження запобіжного заходу вказане покарання вже відбуто.

На думку обвинуваченого, враховуючи вказані обставини, відсутні обставини для продовження запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, змінити запобіжний захід на домашній арешт, захисника ОСОБА_8 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 615 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

На розгляді в суді першої інстанції перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000153 03.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Кримінальним процесуальним законодавством встановлено особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану.

За приписами ч. 6 ст. 615 КПК України в редакції Закону України № 2201-ІХ від 14.04.2022 р. у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Зазначеною нормою встановлено умови та наслідки щодо заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, умовами прийняття судом рішення щодо запобіжного заходу є:

-факт попереднього обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

-закінчення строку дії попередньої ухвали;

-неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку.

У свою чергу неможливість розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в порядку визначеному кримінальним процесуальним законом, зокрема статтею 331 КПК України може мати місце у випадку настання об`єктивних обставин, що унеможливлюють процедуру судового розгляду (бойові дії, тривала повітряна тривога, знеструмлення суду чи установи виконання покарань, де перебуває обвинувачений, тощо).

У разі встановлення сукупності усіх зазначених умов закон передбачає настання наслідку у виді вказівки про те, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Такі положення закону з огляду на відсутність процесу судового засідання як такого, очевидно не потребують оцінки судом доказів як сторони обвинувачення щодо продовження існування раніше встановлених ризиків чи появи нових, так і сторони захисту, наведених на спростування таких доказів.

Як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, саме з огляду на введення на території України воєнного стану та неможливості проведення судового засідання за участі обвинуваченого ОСОБА_6 через відсутність на момент розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу згідно повідомлення начальника спецчастини ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», станом на 12:30 годину 08.12.2022 в установі були перебої з електропостачанням та інтернет-зв`язку, в зв`язку з чим провести судове засідання у режимі відеоконференції за участі ОСОБА_6 не представлялося можливим, розглянуто питання про продовження запобіжного заходу на підставі ч.6 ст. 615 КПК України, оскільки запобіжний захід закінчувався 11.12.2022 року.

На момент початку судового засідання було встановлено факт знеструмлення електричної мережі в установі виконання покарань, що очевидно унеможливило розгляд судом питання про продовження строку тримання під вартою в порядку, установленому ст. 331 КПК України.

Відповідно через неможливість розглянути питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК України порядку, судом постановлено рішення про продовження цього строку до вирішення відповідного питання в судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Рішення суду першої інстанції про автоматичне продовження строку запобіжного заходу в порядку, визначеному ч. 6 ст. 615 КПК України відповідає вимогам закону, оскільки прийняття такого рішення також передбачене ч. 4 ст. 331 КПК України.

Разом з тим суд наголошує, що положення ч. 6 ст. 615 КПК України не скасовують обов`язку суду в найкоротший розумний термін після зміни відповідних умов розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою в порядку, встановленому ст. 331 КПК України та постановити з цього питання відповідну ухвалу.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 є безпідставними.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від

08.12.2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4