У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001611.

Учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.01.2023 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не надано вагомих і достатніх доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про недоцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку захисника ризики, передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені з огляду на те, що ризик переховування обвинуваченого не може обґрунтовуватись лише тяжкістю кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, а ризик вчинення нових кримінальних правопорушень є припущенням прокурора, при цьому, ОСОБА_5 неофіційно працював на ринку вантажником, і мав стабільний дохід, а доводи прокурора про те, що обвинувачений зловживає алкогольними напоями нічим не підтверджений.

За наведених обставин, захисник вважає, що прокурор не довів обґрунтованість продовження тримання ОСОБА_5 під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001611 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшились та продовжують існувати. На даний час триває судовий розгляд, і, завершити його до закінчення строку дії запобіжного заходу, не є можливим.

Врахувавши, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини його вчинення у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, під час досудового розслідування перебував у розшуку, негативно характеризується, не має міцних соціальних зв`язків, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в результат чого настала смерть потерпілого, і, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше судимий, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, під час досудового розслідування перебував у розшуку, не має міцних соціальних зв`язків. Судове провадження на даний час триває.

Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Твердження захисника про те, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доводиться винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на даній стадії судового розгляду не перевіряються, оскільки оцінка доказів, в тому числі, показань свідків та письмових доказів здійснюється судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Доводи захисника про наявність у обвинуваченого неофіційної роботи, не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8