Справа № 740/900/23
Провадження № 1-кс/740/179/23
УХВАЛА

15 лютого 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю дізнавача СД Ніжинського РВП ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявленого у межах кримінального провадження, внесеного 07 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087, про надання дозволу на проведення обшуку житла,

встановив:

У клопотанні ставиться питання про проведення обшуку буд. АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання обгрунтоване тим, що Ніжинським РВП здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України щодо незаконного зберігання наркотичних засобів, до вчинення якого може бути причетний ОСОБА_5 , який проживає за вказаною адресою і може зберігати наркотичні засоби, у зв"язку з чим виникла необхідність проведення обшуку у даному будинковолодінні.

В судовому засіданні дізнавач СД Ніжинського РВП ОСОБА_3 підтримав клопотання за вищевикладених обставин.

Згідно доданого до клопотання витягу з ЄРДР від 07 лютого 2023 року за №0000087 зазначена інформація щодо незаконного придбання та зберігання наркотичної речовини мешканцем м.Носівка; правова кваліфікація-ч.1 ст.309 КК України; орган досудового розслідування-СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

На обгрунтування клопотання слідчому судді подані копії протоколів допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 08 лютого 2023 року, у яких зазначено, що "...невідомо чи може зберігати наркотичні засоби.. особисто не доводилось спілкуватися з ОСОБА_8 … від знайомих чув що ОСОБА_8 може зберігати висушені рослини коноплі...".

Вказані показання розцінюються слідчим суддею, як показаннями з чужих слів.

Відповідно до ч.1 ст.97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Слідчим суддею враховується, що показанням із чужих слів буде твердження про існування певного факту, який особа не сприймала особисто, а дізналася про нього зі слів іншої особи, при цьому у клопотанні та в судовому засіданні не зазначено про дану особу (осіб), яка повідомляла виключно ті факти та обставини, очевидцем яких вона була безпосередньо і стала відомою свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.6 ст.97 КПК України показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці щодо визнання показання із чужих слів допустимим доказом також звертав увагу на те, що показання із чужих слів не можуть бути вирішальними та єдиними під час винесення судового рішення, а мають бути підтверджені іншими допустимими доказами (справа «Корнєв і Карпенко проти України»).

За таких обставин дані протоколів допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за відсутності інших доказів не є достатньою підставою для висновку щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Не є такими доказами і додані до клопотання рапорти працівників поліції.

Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.5 ст.234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Яллог проти Німеччини» (11 липня 2006 року), «Шабельник проти України» (19 лютого 2009 року), зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання з мотивів недоведення достатніх підстав для проведення обшуку.

Керуючись ст.234 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку,-відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 15 лютого 2023 року