Справа № 136/1929/22
провадження №1-кп/136/122/22
УХВАЛА

іменем України

"05" січня 2023 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000154 від 16.11.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 13.12.2022 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ст. 45 КК України, мотивуючи тим, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються його підзахисному є кримінальними проступками, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, отож вчинив кримінальні правопорушення вперше, вину визнає повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Крім цього, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, має сім`ю, очікує на народження ще однієї дитини, має офіційне місце роботи, тому вказані обставини в сукупності є підставою для звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, судом йому було роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений запевнив, що йому зрозуміла суть пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення, він розуміє, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не заперечує проти закриття даного кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вказав, на відсутність правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту, мотивуючи тим, що при складанні обвинувального акту прокурором не було встановлено пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, при цьому в даному випадку відсутня ідеальна сукупність злочинів, що виключає можливість звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При вирішенні ініційованого стороною захисту клопотання, суд враховує роз`яснення наведені у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" N 12 від 23.12.2005.

Також суд приймає до уваги положення ст. 33 КК України, відповідно до якої, якщо особа вчинила два або більше передбачених різними статтями цього Кодексу злочинів, за жоден з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю злочинів.

Сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно; г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України , - як вчинення пособництва у підробленні посвідчення водія, який видається організацією, який мав місце в липні 2022 року, а також кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, як вчинення використання завідомо підробленого документа, що був вчинений 16.11.2022 , обставини яких зазначено в обвинувальному акті, сторонами кримінального провадження не заперечувались.

Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальні проступки, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_3 утворюють реальну сукупність злочинів, оскільки обвинувачений відокремленими одна від одної діями вчинив два різні кримінальні правопорушення.

При вирішенні клопотання суд приймає до увагу висновки з даного питання зазначені Верховним Судом у справі № 127/31068/19 (провадження № 51-1868км20).

Надаючи оцінку наведеним стороною захисту аргументам щодо наявності щирого каяття обвинуваченого, суд враховує усталену практику ВС України та позицію висловлену ВС ККС у справі № 166/1065/18 від 18.09.2019, який вказує, що щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Судом встановлено, що пом`якшуючі обставини під час досудового розслідування даного кримінального провадження не було встановлено, про що зазначено в обвинувальному акті, а на стадії підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості встановити такі обставини, оскільки безпосередньо допит обвинуваченого відбувається в ході судового розгляду та суд може визнати наявність пом`якшуючих обставин. При цьому, досліджений судом протокол допиту обвинуваченого в якості підозрюваного, де він вину визнавав не дає можливості виявити жаль останнього з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

З огляду на викладені вище мотиви, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання сторони захисту про звільнення обвинукваченого від кримінальної відповідальності, а тому дійшов висновку, що наявні правові підстави для відмови у його задоволенні, відтак продовження судового провадження в загальному порядку.

Приймаючи до уваги те, що кримінальним процесуальним законом України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, отож в силу ст. 284 КПК України не передбачено можливість оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 45 КК України, ст. ст. 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000154 від 16.11.2022 та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6