Єдиний унікальний номер: 448/1504/22
Провадження № 1-кс/448/10/23
У Х В А Л А

(повний текст)

16.02.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000042 від 15.04.2022р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) знаходиться кримінальне провадження від 15.04.2022 року за №0000042 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 25.01.2023 року звернувся до суду з заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_6 по розгляду вказаного кримінального провадження.

Вказана заява про відвід головуючого судді ОСОБА_6 з дотриманням вимог ст.35 КПК України передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

Подану заяву про відвід головуючого судді обвинувачений ОСОБА_4 мотивує тим, що, окрім самої повідки головуючого судді ОСОБА_6 , існують певні факти, які слугують підставою для сумніву в його безсторонності. Зокрема, під час попереднього судового засідання, яке відбулося 06.12.2022р. у приміщенні Мостиського районного суду Львівської області під головуванням судді ОСОБА_6 ним ( ОСОБА_4 ) та його адвокатом - ОСОБА_5 , зокрема кожним з них, самостійно були подані клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з пропуском строку досудового розслідування, однак його ( ОСОБА_4 ) клопотання взагалі не було розглянуте, що є грубим порушенням засад кримінального судочинства. Суддя ОСОБА_6 в порушення норм КПК України свідомо ухилився від усного обговорення його (обвинуваченого) клопотання та дослідження доказів, на які він посилався у клопотанні щодо порушення прокурором строків досудового розслідування, зокрема факту скерування до суду обвинувального акта поза межами встановленого судом строку досудового розслідування. На підтвердження цього факту у своєму клопотанні він ( ОСОБА_4 ) вказував наступне: останнім днем досудового розслідування був 04.11.2022 року, тоді як на оригіналі супровідного листа Львівської спеціалізованої прокуратори у військовій та оборонній сфері Західного регіону про скерування до суду обвинувального акта з додатками стоїть штамп Мостиського районного суду Львівської області з датою реєстрації 10.11.2022 року за вхідним номером №5001 та з підписом працівника канцелярії суду; згідно Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах кожен вхідний документ в суді реєструється лише один раз, а саме у день надходження документа або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, а у разі неможливості з об`єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження, така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату із зазначенням причин встановлення такого терміну; надана прокурором копія супровідного листа про скерування обвинувального акта до суду суттєво відрізняється від його оригіналу, який знаходиться у матеріалах кримінальної справи, зокрема, на ньому відсутній штамп суду із зазначенням дати отримання документа, не вказана посада працівника апарату суду, який прийняв документ, його прізвище та підпис; вказані реквізити на копії супровідного листа є обов`язковими і передбачені п.3 вказаної Інструкції; оскільки у наданій прокурором копії супровідного листа замість штампу суду стоїть кругла печатка канцелярії суду без зазначення вхідного номеру, посади працівника апарату суду, який прийняв документ, його прізвища та підпису, цей документ не має юридичної сили і не може бути належним підтвердженням юридичного факту; однак суддя ОСОБА_6 взагалі не дав ніякої оцінки вказаним обставинам, а свідомо проігнорував їх; більше того, він взагалі не розглядав його (обвинуваченого) клопотання відповідно до вимог процесуального законодавства, тим самим виявив упередженість, прийнявши до уваги нелегітимний документ прокурора та його пояснення про те, що він не ознайомлений зі змістом Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах; разом з тим, той факт, що прокурор подавав документ, який не містить необхідних реквізитів, передбачених Інструкцією, з точки зору верховенства права не може бути підставою для відступу від вимог законодавства, оскільки наведена норма (п.З Інструкції) не передбачає будь-якого розширеного тлумачення; визнавши надану прокурором копію супровідного листа легітимним документом, суддя ОСОБА_6 відступився від принципу верховенства права, елементами якого є: рівність, справедливість, правова визначеність, ясність і недвозначність правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування та не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі; саме про це йдеться у Рішенні Конституційного суду України від 22.09.2005 р. №5-рп/2005; у такому контексті верховенство права означає, що органи державної влади не можуть діяти свавільно та зобов`язані дотримуватись правил, які даватимуть можливість передбачати заходи, що будуть застосовані в конкретних правовідносинах; він (обвинувачений) вважає, що є достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім і йому бракує неупередженості при розгляді справи; переконливим підтвердженням тому є відповідь за підписом судді ОСОБА_6 від 02.12.2022 р. вих.№01-15/11/2022 на запит адвоката про те, що обвинувальний акт від Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері західного регіону надійшов наручно 04.11.2022 року, тоді як реєстраційний №5001/22 від 10.11.2022 року; таким чином, ще до розгляду його (обвинуваченого) клопотання та клопотання адвоката про закриття провадження, суддя ОСОБА_6 був заангажований і не був зацікавлений в об`єктивному розгляді даного клопотання; при цьому суддя свідомо ухилився від розгляду клопотання по суті викладених ним (обвинуваченим) фактів, а обмежився лише тим, що заслухав тільки усні пояснення його ( ОСОБА_4 ) захисника; така поведінка судді дає не тільки підстави для сумніву в його неупередженості, а ще й свідчить про його особисту зацікавленість не розглядати клопотання по суті, оскільки викладені ним (обвинуваченим) обставини певним чином стосуються правомірності дій працівників апарату суду, головою якого є саме суддя ОСОБА_6 ; на його (обвинуваченого) переконання, сумніви в неупередженості судді викликані також і тим, що він не розглянув його ( ОСОБА_4 ) клопотання, як того вимагає процесуальне законодавство, зокрема позбавив його (обвинуваченого) можливості надати пояснення з приводу клопотання, не досліджував докази, на які він (обвинувачений) покликався, не заслухав думку та пояснення прокурора, захисника; крім того, суддею допущено й інші порушення вимог процесуального законодавства, зокрема у своїй ухвалі від 06.12.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження суддя зазначив, що повний текст цієї ухвали складено 09.12.2022 р., тоді як у складеній ним резолютивній частині цієї ухвали вказано, що повний текст ухвали буде оголошено учасникам справи о 09:05 год. 12.12.2022 р.; у призначений час, тобто 12.12.2022р. ухвала не була проголошена прилюдно, як того вимагає частина перша статті 376 КПК України. З огляду на наведене, заявник ОСОБА_4 просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінальної справи №448/1504/22 (провадження №1-кп/448/285/22), покликаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 з підстав, що в ній наведені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , покликаючись на те, що стороною захисту не належно вмотивовано підстави для відводу та така заява спрямована на затягування судового розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_4 . Просить відмовити в задоволенні заяви про відвід.

В судове засідання головуючий суддя ОСОБА_6 , не з`явився, хоча про місце, дату та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Неявка осіб, що не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду заяви про відвід судді, не перешкоджає розгляду такої без їх участі, що не суперечить вимогам ст.81 КПК України.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про відвід, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Мостиського районного суду Львівської області (головуючий суддя ОСОБА_6 ) знаходяться матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2022 року за №0000042 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано до суду заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 по розгляду вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід, означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді, слідчого від участі у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням суду, відповідно до ст.2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч.1 ст.7 КПК України, найголовнішою засадою кримінального провадження є верховенство права.

Частиною першою та другою ст.8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч.1 ст.6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, а також докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

За результатами проведеного судового розгляду поданої ОСОБА_4 заяви, суд вважає, що наведені в заяві підстави відводу головуючому судді ОСОБА_6 не викликають сумнівів у неупередженості такого в результатах розгляду кримінального провадження та фактично зводяться, на думку заявника, щодо незгоди з прийнятим суддею ОСОБА_6 процесуальним рішенням - ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2022р., якою вирішено клопотання сторони захисту (як обвинуваченого ОСОБА_4 , так і його захисника - адвоката ОСОБА_5 ) про закриття кримінального провадження №0000042, внесеного в ЄРДР 15 квітня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Так, суд не приймає до уваги доводи завника з приводу того, що його ( ОСОБА_4 ) клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з пропуском строку досудового розслідування «взагалі не було розглянуте», оскільки такі доводи спростовуються змістом резолютивної частини ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2022р., з якої слідує, що судом вирішено як клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000042 від 15.04.2022р., так і клопотання його захисника - адвоката ОСОБА_5 про закриття цього ж кримінального провадження.

З приводу інших обставин, якими сторона заявника обгрунтовує заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_6 , зокрема дати скерування обвинувального акта до суду та обставин реєстрації такого в суді, то фактично ці ж обставини були викладені в обґрунтування клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження №0000042, внесеного в ЄРДР 15 квітня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України. Відтак, судом вже надавалась оцінка зазначеним обставинам в ухвалі Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2022р.

Не заслуговують на увагу також і покликання сторони заявника на порушення головуючим суддею ОСОБА_6 норм процесуального законодавства при складенні та оголошенні повного тексту ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2022р. Матеріалами справи ЄУН448/1504/22 підтверджено, що повний текст ухвали було складено з дотриманням строку, передбаченого ч.2 ст.376 КПК України, оскільки складання повного тексту ухвали мало місце 09.12.2022р., тобто в межах п`ятидобового строку з дня оголошення резолютивної частини даної ухвали, що мало місце 06.12.2022р. Тобто, 09.12.2022р. головуючим суддею ОСОБА_6 було складено повний текст ухвали, оголошення якого учасникам справи мало відбутись 12.12.2022р. о 09.05 год., про що попередньо було зазначено в резолютивній частині ухвали, яка була складена і оголошена учасникам справи 06.12.2022р. Натомість у зв`язку з тим, що 12.12.2022р. о 09.05 год. особи, які беруть участь у даному кримінальному провадженні, - в судове засідання не прибули, то фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось. На підтвердження зазначених обставин у матеріалах справи міститься відповідка довідка, складена ссекретарем судового засідання ОСОБА_7 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких даного учасника справи не влаштовує.

Суд приходить до переконання, що зміст поданої заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_6 фактично зводиться до незгоди сторони заявника з ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06.12.2022р., якою стороні захисту відмовлено у задоволенні клопотань про закриття кримінального провадження №0000042, що в силу вимог законодавства не може бути підставою для відводу. Можливі, на думку заявника, допущені головуючим суддею порушення норм процесуального права при розгляді кримінального провадження, в якому заявлено відвід, може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційній інстанції, однак не може бути оцінено суддею місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про відвід підлягає відхиленню у зв`язку з відсутністю підстав, які б виключали можливість участі головуючого судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження №1-кп/448/285/22 (справа №448/1504/22) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.75-76, 80, 81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000042 від 15.04.2022р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.02.2023р.

Суддя ОСОБА_1