У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 06.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту земельну ділянку та садовий будинок у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 06.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000409 від 06.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в період часу починаючи з 2006 року по 2021 рік включно, у незаконний спосіб, а саме шахрайським шляхом, на підставі підроблених офіційних документів, заволоділи правом власності на земельну ділянку площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006 та садовим будинком в садівничому товаристві « АДРЕСА_2 площею 312,0 кв.м., що належать потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, встановлено, що на початку 2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ввівши в оману потерпілого ОСОБА_6 , повідомив останнього, що має можливість організувати придбання земельної ділянки площею 0,12 га на території АДРЕСА_1 , якій у подальшому було присвоєно кадастровий номер: :07:006:0006, площа 0,1209 га, за суму у розмірі 24 000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 2006 рік в гривневому еквіваленті дана сума складала 5,05х24 000 = 121 200, 00 грн.). На дану пропозицію потерпілий ОСОБА_6 погодився та передав ОСОБА_4 визначену суму, а саме 24 000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_4 , та його син (племінник потерпілого) ОСОБА_5 , вирішили використати їх у власних корисливих інтересах, а саме вдатись до вчинення щодо потерпілого ОСОБА_6 заволодіння майном в особливо великих розмірах. Отримавши у 2013 році на вимогу від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (матері потерпілого) у своє розпорядження державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006 серії ЯМ № 713654 від 08.06.2012, що виданий Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області на ім`я ОСОБА_7 , тобто на земельну ділянку, яку фактично було придбано ще у 2006 році за 24 000 доларів США потерпілим ОСОБА_4 , за невстановлених обставин домовився із ОСОБА_7 , за якою юридично на той час було закріплено власність на цю землю, про необхідність подальшого оформлення права власності з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 , який в подальшому виступив набувачем права на власність вищевказаної земельної ділянки.

Після того, ОСОБА_4 , який на підставі довіреності діяв від імені ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), знаходячись у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області підписали договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, датований та посвідчений 16.03.2013 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі за №1-395), за яким право власності на неї перейшло до ОСОБА_5 .

Крім того, в період часу 2006-2009 роки, потерпілий ОСОБА_6 , здійснив будівництво садового будинку на земельній ділянці площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006, площею 312 кв.м.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння шахрайським шляхом, на підставі підроблених офіційних документів, ввели садовий будинок, який у дійсності було зведено потерпілим ОСОБА_6 в експлуатацію на ім`я ОСОБА_8 , у зв`язку з чим Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області видано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації КС27.

Вказані обставини підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , показами свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на об`єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 224, садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка кадастровий номер :07:006:0006 належать ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого земельну ділянку площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006 та садовий будинок в садівничому товаристві «Воїн-3», АДРЕСА_4 площею, що складає 312,0 кв.м. визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначені доводи свідчать про наявність підстав для накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006 та садовий будинок в садівничому товаристві «Воїн-3», АДРЕСА_4 площею, що складає 312,0 кв.м.

Крім того, до СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві надійшло клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 про здійснення заходів забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006 та садовий будинок, який розташований у садівничому товаристві « АДРЕСА_5 площею, що складає 312,0 кв.м.

Зазначені вище обставини, на думку прокурора, свідчать про наявність підстав для тимчасового обмеження у відчуженні вказаного майна, яке є об`єктом кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, у зв`язку із чим просить суд клопотання задовольнити та накласти арешт на вказане вище майно.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, та просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як встановлено слідчим суддею, Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000409 від 06.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування, постановою слідчого від 18.11.2022 земельну ділянку площею 0,1209 га на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області по вул. Ірпінська, 124 (садівниче товариство «Воїн-3»), кадастровий номер: :07:006:0006 та садовий будинок у садівничому товаристві «Воїн-3», вул. Ірпінська, 124, Києво-Святошинського району Київської області площею 312,0 кв. м. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що вказана нерухомість може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 »), кадастровий номер: :07:006:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ; садовий будинок, який розташований АДРЕСА_5 , площею 312,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, який на праві власності належить ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 06.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.366 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна:

земельну ділянку, площею 0,1209 га на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:006:0006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ;

садовий будинок, який розташований АДРЕСА_5 , площею 312,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12