Справа № 711/4187/21
Номер провадження 1-кп/711/69/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ;

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000593 від 16.04.2021, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , 23 лютого 2021 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи вільний доступ до мобільного телефону потерпілої, в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , розраховуючи на те, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинюваними ним протиправними діями, виробив план дій для реалізації своїх злочинних намірів. Розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам банку АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК», достовірно знаючи, що доступ до особистих банківських рахунків ОСОБА_9 та системи дистанційного доступу до них в Системі «Інтернет-банкінг», захищений кількома ступенями захисту, з метою заволодіння кредитними коштами, наявними на кредитній картці АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК» № НОМЕР_2 , яка випущена та належить ОСОБА_9 , несанкціоновано, без дозволу власника, за допомогою вищевказаного мобільного телефону потерпілої втрутився в роботу автоматизованої системи АТ «А-БАНК», ввівши раніше відомий йому пароль, таким чином спотворивши процес обробки інформації спричинивши її витік, а саме перерахував з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1000 грн.

Він же, 23 лютого 2021 року, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , ввівши раніше відомий йому пароль, перерахував за допомогою телефону в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1000 грн., після чого останній, використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, 14 березня 2021 року, близько 21 год. 39 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи вільний доступ до мобільного телефону потерпілої, в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , розраховуючи на те, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинюваними ним протиправними діями, виробив план дій для реалізації своїх злочинних намірів. Розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам банку АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК», достовірно знаючи, що доступ до особистих банківських рахунків ОСОБА_9 та системи дистанційного доступу до них в Системі «Інтернет-банкінг», захищений кількома ступенями захисту, з метою заволодіння кредитними коштами, наявними на кредитній картці АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК» № НОМЕР_2 , яка випущена та належить ОСОБА_9 , несанкціоновано, без дозволу власника, за допомогою вище вказаного мобільного телефону потерпілої втрутився в роботу автоматизованої системи АТ «А-БАНК» ввівши раніше відомий йому пароль, таким чином спотворивши процес обробки інформації спричинивши її витік, а саме перерахував з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 3000 грн.

Він же, 14 березня 2021 року, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, близько 21 год. 39 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , повторно перерахував за допомогою телефону в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в 10 сумі 3000 грн., після чого останній, використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, 16 березня 2021 року, близько 18 год. 04 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи вільний доступ до мобільного телефону потерпілої, в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , розраховуючи на те, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинюваними ним протиправними діями, виробив план дій для реалізації своїх злочинних намірів. Розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам банку АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК», достовірно знаючи, що доступ до особистих банківських рахунків ОСОБА_9 та системи дистанційного доступу до них в Системі «Інтернет-банкінг», захищений кількома ступенями захисту, з метою заволодіння кредитними коштами, наявними на кредитній картці АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК» № НОМЕР_2 , яка випущена та належить ОСОБА_9 , несанкціоновано, без дозволу власника, за допомогою вище вказаного мобільного телефону потерпілої втрутився в роботу автоматизованої системи АТ «А-БАНК» ввівши раніше відомий йому пароль, таким чином спотворивши процес обробки інформації спричинивши її витік, а саме перерахував з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 4000 грн.

Він же, 16 березня 2021 року, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, близько 18 год. 04 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , повторно перерахував за допомогою телефону в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , з банківського карткового рахунку 11 № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 4000 грн., після чого останній, використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, 20 березня 2021 року, близько 00 год. 28 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи вільний доступ до мобільного телефону потерпілої, в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , розраховуючи на те, що його злочинні дії не будуть виявлені, усвідомлюючи настання наслідків за вчинюваними ним протиправними діями, виробив план дій для реалізації своїх злочинних намірів. Розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам банку АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК», достовірно знаючи, що доступ до особистих банківських рахунків ОСОБА_9 та системи дистанційного доступу до них в Системі «Інтернет-банкінг», захищений кількома ступенями захисту, з метою заволодіння кредитними коштами, наявними на кредитній картці АТ КБ «АКЦЕНТ БАНК» № НОМЕР_2 , яка випущена та належить ОСОБА_9 , несанкціоновано, без дозволу власника, за допомогою вище вказаного мобільного телефону потерпілої втрутився в роботу автоматизованої системи АТ «А-БАНК» ввівши раніше відомий йому пароль, таким чином спотворивши процес обробки інформації спричинивши її витік, а саме перерахував з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 5000 грн.

Він же, 20 березня 2021 року, з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, близько 00 год. 28 хв., перебуваючи квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає потерпіла ОСОБА_9 , 12 повторно перерахував за допомогою телефону в якому перебувала сім-карта з фінансовим номером НОМЕР_1 , з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 5000 грн., після чого останній, використав вказані грошові кошти на власні потреби, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Щиро розкаюється в скоєному, просить суворо не карати та від дачі детальних показів відмовився.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за: ч. 1 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно; ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації; ч. 2 ст. 361 КК України, а саме - несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації, вчинено повторно.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчинених ним кримінальних правопорушень, один з яких згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; характеризується по місцю проживання позитивно; раніше не судимого в силу ст.89 КК України; його відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра; думку потерпілого про надання іспитового строку, думку сторони обвинувачення щодо не застосування до обвинуваченого покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд встановлює можливість виправлення засудженого не ізолюючи його від суспільства, з застосуванням ст.75 КК України.

Суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та визначити остаточне покарання шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

В межах даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_9 подала цивільний позов про стягнення за завдану шкоду внаслідок кримінального правопорушення, а саме матеріальної шкоди в сумі 14694,5 грн., та моральної шкоди на суму 10000 грн. Під час судового розгляду потерпіла зменшила позовні вимоги в частині матеріальної шкоди на 5200 грн., в зв`язку з частковим добровільним відшкодуванням обвинуваченим. Обвинувачений під час судового розгляду позов визнав в повному обсязі.

При вирішенні даного позову суд керується вимогами ст.ст.128, 129 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання про задоволення цивільних позовів потерпілих в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В ході судового розгляду обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову ОСОБА_8 , оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Дослідивши цивільний позов та додані докази на його обґрунтування, суд прийшов до висновку про повне задоволення уточнюючих позовних вимог та стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 за завдану матеріальну шкоду 9494 грн. 50 коп. та за завдану моральну шкоду 10000 грн.

Судові витрати пов`язанні із залученням експертів відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.361, ч.2 ст.361 КК України, та призначити йому покарання:

За ч.1 ст.185 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі

За ч.2 ст.185 КК України - у вигляді 2 років обмеження волі

За ч.1 ст.361 КК України - у вигляді 3 років обмеження волі

За ч.2 ст.361 КК України - у вигляді 4 років обмеження волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворого визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотирі) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з визначенням іспитового строку 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно з положеннями п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 за завдану матеріальну шкоду 9494 грн. 50 коп. та за завдану моральну шкоду 10000 грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, а саме: диск лазерного зчитування CD-R, на яком зазначено 700 МВ, 80 min, 52X, також, маркером чорного кольору нанесено «Проверено 15.06.2021» та «Тимчасовий доступ «А-Банк» по справі №712/5341/21 пр. №1-кс/712/2813/21 від 19.05.2021» на якому наявні два за архівовані файли з назвами «258075 ОСОБА_8» та «263053 ОСОБА_8» загальним розміром 3,13 МБ з документами, що зазначені в протоколі огляду від 15.06.2021, долучено до матеріалів провадження; диск лазерного зчитування CD-R, на яком зазначено 700 МВ, 80 min, 52X, також, маркером чорного кольору нанесено №17454, 712/5342/21, на якому записані документи зазначені в протоколі огляду від 15.06.2021, долучено до матеріалів провадження; квитанції: №А0948С625, №А0747C961, №А35287С350 та №А9631С108, долучено до матеріалів провадження; банківська картка МОНОБАНК - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_8 та була вилучена в ході проведення обшуку, долучено до матеріалів провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1