ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1279/23 Справа № 210/1935/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

05 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відео конференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0000637 від за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2023 року включно.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд без належних доказів та підстав продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доказів його винуватості у інкримінованому злочині немає. Вказує, що мешкає за місцем реєстрації з матір`ю та братом, позитивно характеризується, має добрі соціальні зв`язки, працював не офіційно. Вказує, не має на меті переховуватись та має бажання вступити в лави ЗСУ.

Засуджений та прокурор про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, від засудженого клопотання про бажання приймати участь у судовому засіданні не надходило, прокурор до судового засідання не з`явився, клопотання про перенесення слухання не заявляв, тому колегія суддів, вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі прокурора та засудженого.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

За вказаним фактом, 11.06.2022 року внесені відомості в ЄРДР за №0000637.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного ризику передбаченого п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер скоєного кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , той факт, що обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходу.

Отже суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, той факт, що обставини, які були підставою для взяття ОСОБА_7 під варту на даний час не змінилися, обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу надано оцінку в сукупності всім обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким, корисливим, скоєним в період воєнного стану, також надано оцінку особі обвинуваченого, який офіційного місця роботи не має, не одружений, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, що свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, таких обставин, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ставлення ОСОБА_7 до скоєного злочину.

Колегією суддів враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що за інкримінований йому злочин передбачено покарання до 8 років, крім того може психологічно впливати на потерпілу або свідків кримінального правопорушення з метою змінити їх свідчення на свою користь, зважаючи на те, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, свідки не допитані, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має схильність до вчинення протиправних діянь.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Доводи обвинуваченого про недоведеність ризиків не заслуговують на увагу, оскільки заявлені ризики є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправданість подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 , підтверджується наявністю ризиків, які передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КК України та той факт, що жоден із вказаних ризиків за час проведення судового розгляду не зменшився, що свідчить про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення з сукупністю ризиками встановленими судом першої інстанції.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи обвинуваченого щодо недоведеності його вини, не заслуговують на увагу, оскільки на даній стадії судового провадження, апеляційний суд оцінює законність ухвали про продовження строків тримання під вартою лише шляхом перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою.

При цьому при продовженні строку тримання особи під вартою під час судового розгляду суд не може висловлюватись з приводу обґрунтованості підозри, позаяк особі вже висунуто обвинувачення і за наслідками дослідження наданих стороною обвинувачення доказів суд може висловитись з приводу доведеності обвинувачення лише у вироку.

Будь-які інші доводи сторін кримінального провадження можуть бути покладені в апеляційну скаргу під час оскарження судового рішення ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2023 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді