Справа № 569/377/19
УХВАЛА

про об`єднання кримінальних проваджень,

призначення кримінального провадження до судового розгляду та продовження запобіжного заходу

22 грудня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0005707 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, -

встановив:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 569/377/19 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

01 листопада 2022 року від судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7 передано кримінальне провадження № 569/5196/22 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України для вирішення питання про об`єднання в одне провадження з матеріалами кримінального провадження № 569/377/19 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про об`єднання в одне провадження кримінального провадження № 569/5196/22 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України з матеріалами кримінального провадження № 569/377/19 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, та призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи наявні їх заяви, в яких просять суд проводити розгляд справи за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання прокурора про об`єднання кримінальних проваджень та призначення справи до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Дане кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду. Підстав для його закриття або його зупинення немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України. Підстав для обрання, зміни, скасування заходів забезпечення кримінального провадження чи зміни обраного запобіжного заходу немає.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Під час досудового розслідування порушень вимог Кримінально-процесуального кодексу України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, допущено не було. Підстав для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб немає.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за доцільне об`єднати дані кримінальні провадження в одне кримінальне провадження, присвоївши їм № 569/377/19, та призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_12 подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, мотивуючи тим, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, сімейного, майнового стану, характеризуючих даних обвинуваченого, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти вказаного клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні та обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позицію свого підзахисного та просили суд обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом не з`явлення за викликами до суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, не має постійного джерела доходів, не має постійного місця проживання, неодружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може надалі продовжувати займатися злочинною діяльністю, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як визначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 217, 314-316, 331, 334, 370-372 КПК України, суд

ухвалив:

Об`єднати в одне провадження кримінальне провадження № 569/5196/22 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з матеріалами кримінального провадження № 569/377/19 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, та присвоїти кримінальному провадженню № 569/377/19.

Призначити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 11 год. 30 хв. 30 січня 2023 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, офіційно не працюючому, із середньою спеціальною освітою, неодруженому, раніше неодноразово судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 22 грудня 2022 року до 19 лютого 2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_6 вважати такою, що втратила чинність з моменту постановлення даної ухвали.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_13 ОСОБА_14