Справа № 496/6180/22
Провадження № 1-кп/496/357/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого - ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника - адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000203 від 23.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інгуло-Кам?янка Новгородківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, водія 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаду водія 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 04 листопада 2022 року, близько 14:00 години перебуваючипоблизу АДРЕСА_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статутних вимог, в умовах воєнного стану, з мотивів боягузтва та слабкодухості, відкрито відмовився виконати наказ начальника, а саме бойове розпорядження командира 2 стрілецької роти військово частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 від № 119 від 04.11.2022 року щодо зайняття, обладнання та утримання взводно-опорного пункту - лісосмуги, а також зайняття вогневих позицій та спостережних пунктів поблизу АДРЕСА_2 до 23 години 59 хвилин 04.11.2022 року, про що відкрито заявив командиру 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_6 та, як наслідок, не виконав це наказ, хоча повинен був і об`єктивно міг його виконати, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК У країни - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України визнав повністю та пояснив, що злочин скоєно ним при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, наявність малолітньої дитини.

Обставин, які в порядку ст. 67 КК України обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв навмисний тяжкий злочин, у чому щиро розкаявся, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, за місцем проживання та місця попереднього працевлаштування позитивно, є учасником бойових дій та виконував свій обов`язок по захисту Батьківщини від відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, нещодавно став батьком, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 62 КК України призначити йому покарання у виді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення, як ним, так і іншими військовослужбовцями нових злочинів, а також сприятиме стимулюванню дотримання військовослужбовцями військової дисципліни під час проходження ними військової служби.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою у Державної установі « Одеський слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374, 615 КПК України, ст. ст. 62, 65, 66,67, 69, ч. 4 ст. 402 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2 (два) роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою у Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 04 листопада 2022 року, тобто з часу його затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1