Справа № 545/450/23
Провадження № 1-в/545/178/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

засудженої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_4 та засудженою ОСОБА_5 , клопотання захисника ОСОБА_4 подане в інтересах засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Березна Менського району Чернігівської області, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не працюючої, заміжньої, з загальною середньою освітою, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, раніше судимої:

26.01.2012 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік;

21.08.2012 року Деснянським районним судом міста Чернігова за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

16.06.2016 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

08.02.2018 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

08.05.2018 року Менським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, 01.08.2018 звільнена від відбування покарання на підставі ст. 83 КК України до досягнення дитиною трирічного віку, 22.06.2021 знята з обліку уповноваженого органу пробації із зарахуванням строку, протягом якого не відбувала покарання,

засудженої вироком від 21 червня 2022 року Менського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

про звільнення від відбування покарання з випробуванням жінки, яка має дітей віком до семи років, -

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням в інтересах засудженої ОСОБА_5 у якому просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2022 року із встановленням іспитового строку.

В обґрунтування поданого клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_5 на утриманні має п`ятеро малолітніх дітей.

Дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження дітей, згідно з якими ОСОБА_5 є матір`ю:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відносно зазначених дітей ОСОБА_5 батьківських прав не позбавлялася.

Статтею 79 КК України передбачено, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

ОСОБА_5 засуджена до покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

До засудження ОСОБА_5 за місцем проживання характеризувалася позитивно, про що свідчить характеристика Березнянської селищної ради.

Слід також враховувати, що вчинення злочину викликане особистими стосунками засудженої та потерпілої.

Необхідність перебування ОСОБА_5 разом з дітьми викликається також проведенням військових дій на території України. Це потребує особливої уваги та турботи про дітей.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Захисник засудженої адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, прохав задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 клопотання захисника підтримала, прохала задовольнити.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали особової справи засудженої та матеріали справи за клопотанням, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 подане в інтересах засудженої ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 79 КК України, у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Як встановлено судом, вироком від 21 червня 2022 року Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

При призначенні покарання засудженій ОСОБА_5 суд врахував відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66, 67 КК України.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_5 , суд виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, взяв до уваги, що санкція частини другої статті 186 КК не передбачає альтернативну міру покарання, та відповідно до статті 65 КК врахував:

1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;

2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винної її вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність на утримання 5 неповнолітніх дітей;

4. наявність постійного місця проживання, формально позитивну характеристику за місцем проживання;

5. відсутність як обставин, що пом`якшують покарання, так і обставин, які його обтяжують;

6. те, що обвинувачена раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів та кримінальне правопорушення вчинила під час не знятої та не погашеної судимості;

7. позицію потерпілої сторони, щодо призначення покарання, яка просила призначити сувору міру покарання;

8. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену і в якій зазначено, що існує висока ймовірність вчинення нею повторного кримінального правопорушення; орган пробації вважає, що застосування покарання не пов`язаного з позбавленням волі не зможе зумовити остаточного виправлення ОСОБА_5 та у подальшому може призвести до вчинення нею повторних кримінальних правопорушень.

Тому, обираючи конкретний вид покарання, суд прийшов до висновку, що, за обставинами справи відсутні підстави для обрання іншого покарання ОСОБА_5 не пов`язаного з позбавленням волі, а обираючи таке, є всі підстави обрати його в межах санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Саме покарання у виді позбавлення волі буде достатнім заходом, який буде відповідати меті виправлення особи, яка вчинила злочин та буде сприяти дотриманню справедливого балансу між інтересами окремої особи та суспільства в цілому.

Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання суд не знайшов.

Згідно даних зазначених у вироку суду ОСОБА_5 клопотання про її звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку і покладенням на неї відповідних обов`язків як особи, яка має дитину віком до семи років, не заявляла.

Суд зазначає, що наявність передбачених у ч.1 ст. 79 КК України умов для звільнення жінок від відбування покарання не означає, що суд зобов`язаний прийняти рішення про їх звільнення. Застосування цього виду звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, ОСОБА_5 будучи раніше судимою 08.05.2018 року Менським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі та 01.08.2018 звільнена від відбування покарання на підставі ст. 83 КК України до досягнення дитиною трирічного віку, 22.06.2021 знята з обліку уповноваженого органу пробації із зарахуванням строку, протягом якого не відбувала покарання, вже 08.10.2021 року вчинила новий тяжкий злочин проти власності.

Крім того, засуджена ОСОБА_5 до засудження не працювала, будь-які дані щодо можливості залучення її до суспільно-корисної праці та відповідно наявності можливості утримувати дітей, відсутні.

Звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання, виявилося неефективним, таким, що не утримало її від продовження протиправної поведінки та вчинення нових кримінальних правопорушень через короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду.

З наведеного убачається, що призначення реального покарання засудженій ОСОБА_5 є необхідним і достатнім для її виправлення, і іспитовий строк, як неефективний, на підставі ст. 79 цього Кодексу, застосовуватися не може, з цих підстав засуджена особа не підлягає звільненню від покарання у порядку виконання вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 79 КК України, ч. 2 ст. 537, 539 КПК України суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженої ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання з випробуванням жінки, яка має дітей віком до семи років.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті одноособово і являє собою оригінал.

Суддя: ОСОБА_1