Справа № 147/160/23
Провадження № 1-кс/147/42/23
У Х В А Л А

10 лютого 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України,

в с т а н о в и в :

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України. В даному клопотанні дізнавач просить з метою забезпечення збереження речового доказу, а також проведення судових експертиз із визначенням розміру шкоди завданим кримінальним правопорушенням, накласти арешт на земельні ділянки: земельну ділянку площею 1, 3506 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021 із забороною відчужувати, передавати будь-яким фізичним особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам у власність, користування, в оренду, а також ведення будь-якої діяльності на земельній ділянці не за цільовим призначенням; земельну ділянку площею 0, 3697 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0349, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021 із забороною відчужувати, передавати будь-яким фізичним особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам у власність, користування, в оренду, а також ведення будь-якої діяльності на земельній ділянці не за цільовим призначенням. Встановити заборону будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, приватним та державним виконавцям вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, аукціони, торги) права власності та майнових прав стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач просить накласти арешт на земельні ділянки власником яких є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 та які перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т». Однак, в клопотанні не визначено процесуальний статус особи, на майно якої дізнавач просить накласти арешт.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000014 підозра жодній особі не повідомлена.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані, майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проте, дізнавачем не зазначено в клопотанні контактні дані власника майна (номеру телефону, адреси електронної пошти), з урахуванням визначеного ст. 172 КПК України стислого строку розгляду клопотання, виключає надіслання повідомлення поштою, що фактично позбавляє слідчого суддю можливості дотримання вимог ст. 22, 24-28, 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 172 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України - повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків прокурору Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , для чого встановити строк сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1