У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2225/22

№ 1-і/183/141/22

10 листопада 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.07.2019 року за № 0001729, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Згідно до вимог ст. 331 КПК України прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.07.2019 року за № 0001729, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.07.2019 року приблизно о 23.00 годині неповнолітній ОСОБА_6 , діючи в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою вчинення дій сексуального характеру з потерпілою та під приводом спільного відпочинку, зателефонував раніше знайомій неповнолітній ОСОБА_8 , заздалегідь не повідомивши її про свій злочинний умисел та про те, що він не сам, та запропонував зустрітись біля будівлі магазину «Посад», розташованого за адресою: пл. Центральна, 1, м. Куп`янськ Харківської області, куди приїхали на автомобілі «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_9 .. У подальшому, зустрівшись із неповнолітньою ОСОБА_8 , та маючи умисел на статеві відносини з неповнолітньою особою, з метою створення сприятливих умов відпочинку, викликання довіри до себе та налагодження контакту з потерпілою, ОСОБА_4 придбав у магазині «Посад» пляшку горілки та запропонував ОСОБА_8 розпити її разом на пляжі річки Оскіл по вул. Остапа Вишні м. Куп`янськ, на що ОСОБА_8 , перебуваючи із раніше знайомим ОСОБА_6 у довірливих відносинах, та не усвідомлюючи дійсних злочинних намірів, погодилась. Приїхавши на вказане місце, неповнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , разом з неповнолітньою ОСОБА_8 випили частину привезеної із собою горілки, після чого ОСОБА_4 , маючи умисел на статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_8 , запропонував проїхатись на автомобілі у бік с. Сенькове Куп`янського району, на що всі присутні погодились, а неповнолітній ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, за погодженням з ОСОБА_4 , сів за кермо автомобіля, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське місце, а неповнолітня ОСОБА_8 сіла на заднє пасажирське місце поряд з ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останніх. 26.07.2019 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 зупинив автомобіль на узбіччі вздовж автодороги поблизу с. Сенькове Куп`янського району Харківської області, після чого, також за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, вийшли з автомобіля та у подальшому знаходились поруч з метою завчасного запобігання можливості покликання на допомогу потерпілою ОСОБА_8 або попередження ОСОБА_4 у разі наближення сторонніх осіб, тим самим своєю присутністю подавляли волю неповнолітньої потерпілої до опору, створюючи умови для безперешкодного вчинення злочину ОСОБА_4 , а останній, знаходячись разом із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 на задньому сидінні в салоні вказаного автомобіля, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітньою особою, почав примушувати останню на вступ із ним у статевий акт та, отримавши відмову, діючи з умислом на вчинення насильницького статевого акту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , із застосуванням фізичного насильства, що виразилося в утриманні її рук та стисканні ніг, придушивши тим самим волю потерпілої ОСОБА_8 до опору, повалив останню на заднє сидіння автомобіля, зняв одяг та без добровільної згоди потерпілої почав статеві зносини природнім способом, а саме вагінальне проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій. Продовжуючи свої злочинні дії сексуального характеру, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 почав статеві зносини з нею неприродним способом, а саме оральне проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій, тобто зґвалтував неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 .. Після завершення статевого акту, ОСОБА_4 самостійно припинив свої злочинні дії та разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на світанку відвезли потерпілу ОСОБА_8 до м. Куп`янськ. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 152 КК України (зґвалтування), тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи, вчинене групою осіб.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 08.02.2022 року стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 08.04.2022 року включно.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 615 КПК України, 31.03.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком до 31.05.2022 року включно та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено до 28.07.2022 року включно.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.07.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено до 20.09.2022 року включно.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжено до 11.11.2022 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від суду (існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності неповнолітньої особи, відповідальність за яке передбачає лише позбавлення волі строком до 12 років і є особливо тяжким злочином, тому, перебуваючи не під вартою, обвинувачений може ухилитись від явки до суду, передбачаючи невідворотність засудження до реальної міри покарання за скоєне у разі винесення судом обвинувального вироку без можливості звільнення від покарання з іспитовим строком);
- незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 (враховуючи те, що обвинувачений особисто знайомий із потерпілою та йому відомо місце її проживання);

- вчинити інше кримінальне правопорушення ( ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, відбував умовні та реальні терміни покарань. На даний час на розгляді Балаклійського районного суду Харківської області, окрім зазначеного кримінального провадження, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.02.2019 року за № 0000462, відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 377 КК України. Водночас на розгляді Шевченківського районного суду Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 11.01.2021 року за № 50000005 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим оскільки на теперішній час територія, на якій фактично мешкав до затримання ОСОБА_4 за адресою: смт. Куп`янськ - Вузловий м. Куп`янськ Харківської області, перебуває під постійними обстрілами, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого та значно збільшує вірогідність вчинення ним вищевказаних дій.

Підставою продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за своєю тяжкістю є особливо тяжким, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити зазначені вище дії.

У справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013, пар.99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) законності її продовжуваного тримання під вартою.
Згідно з пунктом 36 Рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд вважає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволені клопотання, оскільки обвинувачений одружений, має на утримання неповнолітню дитину, має постійне місце мешкання, прокурор не довів наявність вищевказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника та обвинуваченого, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до Указу Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З 24.02.2022 року по теперішній час на території Харківської області проводяться бойові дії.

Також, Верховною Радою України 03.03.2022 року за № 2111 -IX прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.

Відповідно до частини 5 статті 615 КПК України (в редакції зазначеного Закону), на час дії воєнного стану в разі неможливості проведення судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Також, згідно з положеннями частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 615 КПК України прокурором продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Відповідно до Розпорядження Верховного Суду № 11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином суд вважає, що подане прокурором клопотання підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке віднесене законом до категорії особливо тяжких.

Але прокурор не довів ризики які існують у даному кримінальному провадженні, а саме: прокурор не повідомив де знаходиться дане кримінальне провадження та з яких причин тривалий час воно не розглядається, з 26.08.2019 року провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання та ще не призначене до розгляду, згідно повідомлення керівника апарату Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в списку кримінальних справ, які надійшли з Куп`янського міськрайонного суду Харківської області дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відсутнє.

Також суду ОСОБА_4 повідомив, що згоден слухати справу по суті, зобов`язався виконувати всі покладений на нього судом зобов`язання.

У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, обґрунтованою.

Все це, на думку суду, неодмінно свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту.

Також, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися з місця реєстрації та фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чугуїв Харківської області, громадянину України - застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 10 січня 2023 року включно, звільнивши з-під варти.

Покласти на ОСОБА_4 , строком на два місяці, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися з місця реєстрації та фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження.

Копію ухвали направити для виконання прокурору Купянської окружної прокуратури Харківської області та начальнику Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1