Справа № 278/3210/22
В И Р О К
Іменем України

24 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_2 , судимого:
10.02.2001 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 75 Кримінального кодексу України (далі КК) до 3 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки;
9.09.2002 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до 4 років позбавлення волі;
26.10.2006 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
08.09.2010 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185 КК до 4 років позбавлення волі;
29.10.2013 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
17.12.2013 Корольовським районним судом Житомирської області ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
31.05.2018 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК,

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2022 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000588.
З угоди вбачається, що 23.11.2021 близько 18 години ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_6 в будинку останнього, що по АДРЕСА_3 та області, де у ОСОБА_4 виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з кишені куртки ОСОБА_6 таємно повторно викрав гаманець вартістю 304 грн. 67 коп., в середині якого були грошові кошти в сумі 6500 грн. та банківська картка "Ощадбанку", після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 24.11.2021 близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення грошових коштів, які належать ОСОБА_6 та знаходилися на його банківській картці "Ощадбанку".
Реалізуючи свій умисел, в цей же день в період часу з 13 год. 18 хв. по 16 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині "Продтовари", що по вул. Героїв України, 31, в с. Левків Житомирського району та області, в магазині "Тетерів", що по вул. Героїв України, 50-А, в с. Левків Житомирського району та області, в магазині "Продукти", що по вул. Першотравнева, 1-В, в с. Левків Житомирського району та області, в магазині "Магазин-1", по вул. Героїв України, 52, в с. Левків Житомирського району та області та в аптеці, по вул. Героїв України, 66, в с. Левків Житомирського району та області, за допомогою банківської карти "Ощадбанку", яка належить ОСОБА_6 , розрахувався за придбані ним товари на загальну суму 1678 грн. 97 коп., таким чином повторно викрав грошові кошти, що належать потерпілому.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК як таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді двох років шести місяців позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 шкоду, заподіяну кримінальними правопорушеннями, у сумі 8483 грн. 64 коп., протягом одного року, а саме до 1.11.2023.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміновані ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК, оскільки він таємно повторно викрав чуже майно.
Відповідно до ст. 12 КК кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , є умисними корисливими нетяжкими злочинами; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названих кримінальних правопорушень; потерпілим надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, однак активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд залишає без розгляду, оскільки розгляд цього питання виходить за межі повноважень суду при розгляді питання про можливість затвердження угоди.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речовий доказ, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речовий доказ підлягають поверненню власнику. Інші речові докази підлягають залишенню в матеріалах провадження.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000588 угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2022 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту після звернення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок судових витрат на залучення експерта при проведенні судових експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2021 року на шкіряний гаманець, скасувати, а вказаний речовий доказ повернути потерпілому.
Інші речові докази, а саме виписка по картковому рахунку та DVD-R диск, залишити в матеріалах провадження.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 8483 грн. 64 коп. майнової шкоди залишити без розгляду.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпілий мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1