Житомирський апеляційний суд
Справа №295/873/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2023 року якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

встановила:

24 січня 2023 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на строк до 22.03.2023 року включно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, будь-який інший запобіжний захід, не може запобігти цим ризикам, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та незаконного впливу на свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 діб, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Покласти обов`язки на ОСОБА_7 передбачені п.2,3, 4 ч.5 ст. 194 КПК України.

На думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_7 немає наміру переховуватися від слідства, а посилання слідчого про залишення ним місця злочину не відповідають дійсності, оскільки підозрюваного було виселено з номеру працівниками охорони.

Вказує, що ризики знищення чи приховання речових доказів також не знаходять свого підтвердження, оскільки всі речі були вилучені працівниками поліції.

Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, а перебування на розгляді суду обвинувального акту щодо нього не дає підстав вважати його винним, оскільки обвинувальний вирок не виносився.

Вказує, що ОСОБА_7 на інших підозрюваних не впливав та такого наміру не має.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства та спричинення загибелі людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, ніде не працює, немає постійного джерела доходів, залишив місце злочину, ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на переконання апеляційного суду зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Крім цього, слід враховувати і те, що ОСОБА_7 має статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, ухилявся від явки до суду та ухвалою суду був оголошений у розшук.

Також, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2023 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: