Справа № 947/4282/23
Провадження № 1-кс/947/2896/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000405 від 21.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання про арешт майна, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000405 від 21.12.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-3 КК України.

Процесуальне керівництво під час проведення досудового розслідування здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2022 року наказом в.о. начальника Одеської митниці від 16.11.2022 року № 1042-о ОСОБА_4 призначено на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці.

Так, приблизно у жовтні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час проходження митного оформлення гуманітарного вантажу в зоні діяльності ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський», закупленого у р. Молдова представником Благодійний фонд «Небайдужий народ» ОСОБА_5 для передачі ВЧ А НОМЕР_1 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди за влив на службових осіб ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський» за безперешкодне митне оформлення вантажу та не вчинення штучних перешкод у митному оформленні вантажів, в тому числі гуманітарних.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, ОСОБА_4 27.10.2022 року повідомив ОСОБА_5 про необхідність сплати неправомірної вигоди у розмірі від 500 до 700 доларів США за кожний автомобіль з вантажем. Також ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 повинен завчасно повідомляти останнього про час проїзду та перелік вантажу.

ОСОБА_5 реально сприймаючи висловлені ОСОБА_4 неправомірні вимоги був вимушений погодитися на його умови.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди 28.01.2023 року приблизно о 14:00 годині, перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 18 284 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні) за вчинений ним 25.01.2023 влив на службових осіб ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський» під час здійснення митного оформлення вантажу та не вчинення службовими особами ВМО штучних перешкод у митному оформленні, який було оформлено у ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський» за декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою № 500160/2023/29, який переміщувався на митну територію України автомобілем марки Iveco р.н. НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, 02.02.2023 року приблизно о 14:15 годині, перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт. Небесної Сотні, 4/10, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 700 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 25 598 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень) за вчинений ним 02.02.2023 влив на службових осіб ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський» під час здійснення митного оформлення вантажу та не вчинення службовими особами ВМО штучних перешкод у митному оформленні, який було оформлено у ВМО № 3 МП «Білгород Дністровський» за декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою № 500160/2023/37, який переміщувався на митну територію України автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter р.н. НОМЕР_3 .

Після цього, ОСОБА_4 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_4 від ОСОБА_5 склала 1200 доларів США.

02.02.2023 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області біля магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Небесної Сотні 4/10 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено огляд місця події, в ході якого останній добровільно з крайнього поверхневого карману своєї нагрудної сумки чорного кольору виготовленої із матеріалу зовні схожого на шкіру дістав та добровільно надав грошові кошти у сумі 700 доларів США номіналом по 100 доларів кожна, з наступними серійними номерами: LH67855464C, LB43071722P, MA47013928A, PF10172219J, LH67855463C, LB54709492H, LK49207697 та мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 .

Разом з тим, на підставі постанови прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 було проведено освідування ОСОБА_6 в ході якого з правої та лівої рук зроблено змиви.

02.02.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На теперішній час, в ході досудового розслідування виникла необхідність проведенні огляду вилученого майна за участю спеціаліста, а також проведенні ряду експертиз у зв`язку із тим, що у органу досудового розслідування є наявність розумних підозр, які свідчать про те, предмети являються доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно, зазначене в даному клопотанні, та за результатом розгляду ухвалою слідчого судді від клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

Враховуючи відсутність сторони обвинувачення у судовому засіданні під час розгляду клопотання, копію ухвали про усунення недоліків своєчасно не було отримано прокурором, у зв`язку з чим пропущено строки, зазначені в ухвалі слідчого судді, пропущення яких сторона обвинувачення вважає з поважних причин, адже ухвалу про повернення клопотання про арешт майна стороною обвинувачення було отримано лише 27.02.2023 року.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, просить поновити йому строк на звернення до слідчого судді із клопотанням та повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власника майна у судове засіданні не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000405 від 21.12.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-3 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

02.02.2023 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області біля магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Одеса, пр-кт Небесної Сотні 4/10 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено огляд місця події, в ході якого останній добровільно з крайнього поверхневого карману своєї нагрудної сумки чорного кольору виготовленої із матеріалу зовні схожого на шкіру дістав та добровільно надав грошові кошти у сумі 700 доларів США номіналом по 100 доларів кожна, з наступними серійними номерами: LH67855464C, LB43071722P, MA47013928A, PF10172219J, LH67855463C, LB54709492H, LK49207697 та мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 .

Разом з тим, на підставі постанови прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 було проведено освідування ОСОБА_6 в ході якого з правої та лівої рук зроблено змиви.

03.02.2023 року вказане майно слідчим визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

В подальшому, слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна, розгляд якого слідчим суддею мав місце 15.02.2023 року. За результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, яку було отримано прокурором лише 27.02.2023 року та 01.03.2023 року прокурор засобом поштового зв`язку повторно звернуся до суду із клопотанням про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого 03.02.2023 року про визнання вилученого під час обшуку майна речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки майно вилучене в ході обшуку визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення слідчий дій. В свою чергу, не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000405 від 21.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучене 02.02.2023 року в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 ,

- грошові кошти в сумі 700 доларів США номіналом по 100 доларів кожна, з наступними серійними номерами: LH67855464C, LB43071722P, MA47013928A, PF10172219J, LH67855463C, LB54709492H, LK49207697,

- мобільний телефон марки «Iphone» в корпусі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 ,

- нагрудну сумку чорного кольору виготовлену з матеріалу зовні схожого на шкіру.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1