Справа № 147/894/22
Провадження № 1-кп/147/100/22
В И Р О К
іменем України

05 грудня 2022 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області кримінального провадження №0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2022 року близько 01 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на спостережному пункті 44А, що розташований перед в`їздом на міст Глибочанської ГЕС в с. Глибочок Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області зі сторони с. Тростянчик Гайсинського району Вінницької області, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс кулаком правої руки три удари в область обличчя ОСОБА_4 , який виконував громадський обов`язок у зв`язку з його громадською діяльністю. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках обличчя, забійних ран верхньої і нижньої губи рота, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №108 від 12.07.2022 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я тобто обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю.
22 вересня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно зі змісту вказаної угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч. 2 ст. 350 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки зі звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та просив долучити до матеріалів справи характеризуючі обвинуваченого документи.
Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.
Захисник також підтримав угоду про примирення та просив її затвердити.
Потерпілий пояснив, що до обвинуваченого відсутні матеріальні претензії, проти затвердження угоди не заперечував.
Перевіривши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на таке.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.
Також судом встановлено, що потерпілий повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.350 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що таке покарання обтяжують, судом не встановлено.
Аналізом сукупності досліджених в судовому засіданні наявних у суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що при вирішенні питання про укладення цієї угоди про пропримирення між потерпілим та обвинуваченим враховано наступні обставини: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у розслідуванні кримінального провадження щодо нього, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню). Умовами угоди правильно враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою протиправну поведінку. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім цього, суд при розгляді угоди враховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, враховано його вік, сімейний стан, а також інші обставини, які його характеризують.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 вересня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000064 від 11.07.2022.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку 05 грудня 2022 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1