Справа № 202/9932/22
Провадження № 1-кс/202/5652/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
09 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000850 від 18.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A-2», який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися і користуватися вказаним майном, яке було вилучено під час огляду 18.11.2022 та запаковано до спецпакету № 2316482.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 18.11.2022 співробітниками УПП за адресою: м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Янтарна, біля буд. № 71/2, було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно зберігав при собі засоби та речовину, що за ознаками схожі на наркотичні та психотропні.

За вказаним фактом 18.11.2022 СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та присвоєно номер 0000850.

Під час досудового розслідування 18.11.2022 у період часу з 20:10 год. по 20:28 год. за добровільною згодою ОСОБА_5 було проведено огляд мобільного телефону останнього - марки «Samsung Galaxy A-2» у корпусі темно-синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_5 самостійно розблокував та особисто продемонстрував у мобільному додатку «Галерея» у папці «Instander» фотознімки з зазначенням координат, дати та часу.

Як пояснив ОСОБА_5 , на фотознімках зображено місце розташування «закладок» із вмістом у них наркотичних речовин.

Після чого ОСОБА_5 добровільно погодився продемонструвати місця, де знаходяться вищевказані «закладки», в результаті чого по координатам місцевості, вказаних під кожним фотознімком його мобільного телефону, було виявлено та в подальшому вилучено 9 сліп-пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору та 8 сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, а також вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Samsung Galaxy A-2», який запаковано до спецпакету № 213648.

Вказані вилучені речі були визнані речовими доказами, про що слідчим 19.11.2022 винесено відповідну постанову.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання його приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню виникла потреба в накладенні відповідно до ст. 170 КПК України арешту на вилучений мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий та володілець майна не з`явилися, що не перешкоджає судовому розгляду.

При цьому в матеріалах клопотання наявна заява слідчого про проведення судового розгляду без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 18.11.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за № 0000850.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, в рамках даного кримінального провадження під час огляду 18.11.2022 у ОСОБА_5 був вилучений мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A-2», який постановою слідчого від 19.11.2022 року визнано речовим доказом.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки може мати значення доказу, в тому числі зберіг на собі сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У той же час існує загроза приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження цього речового доказу, так як ОСОБА_5 є особою, заінтересованою у результатах кримінального провадження.

Тому, на переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника речі, накладення арешту не буде мати негативних наслідків, потрібно з метою досягнення завдань кримінального провадження, носить тимчасовий характер, може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A-2», який був вилучений 18.11.2022 року у ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7