ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та учасників провадження:

скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника/скаржника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовлено.

На вказане рішення слідчого судді, заявник/скаржник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає негайному скасуванню.

На його думку судом не були дотримані норми процесуального права, виражені в тому, що суд неправильно тлумачить закон, який не підлягає застосуванню та не застосував закон, який підлягає застосуванню, адже в змісті тексту оскаржуваної ухвали від 02 лютого 2023 року йдеться про те, що ч.4 ст. 214 КПК України визначено «відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

ЄУНСС №727/857/23 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_6

Провадження №11-сс/822/32/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 309 КПК України

Стверджує, що ухвала слідчого судді сформульована так, що наводиться значення норм ч.1 ст. 2 КК України, ч.2, ч.4 ст. 214 КПК України - аналіз положень КПК України лише для того, щоб придати юридичного значення судово-процесуальному документу, а самі дії суду по розгляду даної справи - діаметрально протилежні цим значенням норм.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду має бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції - як, скажімо, поквапливе судове рішення, бо суд не застосував норму ст. 11 КК України, яка визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Вважає, що ухвала слідчого судді від 02 лютого 2023 року по справі не може залишатися в силі, так як вона лише буде дискредитувати судову владу, а його законні права та інтереси не будуть захищені в установленому законом порядку.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру внести відомості до ЄРДР згідно його заяви від 14 квітня 2021 року відносно судді Вижницького районного суду ОСОБА_7 , який вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 364-267, 371 КК України.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги заявника/скаржника ОСОБА_5 , з`ясувавши думку останнього, який в апеляційній інстанції змінив вимоги та просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду від 02.02.2023 року та постанови окрему ухвалу, якою зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру повернути його заяву від 14.04.2021 року «Про вчинення суддею Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_7 кримінального правопорушення» до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення відповідно до своїх повноважень, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного.

Одними із загальних засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст. 7 КПК України) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п.17 ч.1 ст. 7 КПК України).

Так, ч.1 ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин (п.1 ч.1 ст. 303 КПК України).

Метою наведеної вище норми є забезпечення судом початку досудового розслідування за кожною подією ймовірного вчинення злочину, про яку особа (потерпілий чи заявник) повідомила уповноваженого суб`єкта, але останній допустив бездіяльність щодо початку досудового розслідування за цими

обставинами. Зазначена мета є досягнутою, зокрема, в разі постановлення за скаргою особи ухвали про зобов`язання уповноваженого суб`єкта внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою особи. При цьому реалізація положень цієї норми забезпечує досягнення завдань кримінального провадження.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2021р. ОСОБА_5 звернувся до Генеральної прокуратури із заявою про вчинення суддею Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яка в подальшому була адресована в Чернівецьку обласну прокуратуру.

13 січня 2023 року ОСОБА_5 отримав відповідь прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 30.04.2021 р. про те, що заяву розглянуто та за результатами розгляду встановлено, що доводи заявника не вбачають фактичних даних та достатніх відомостей, які вказували б на ознаки кримінального правопорушення в діях судді Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_7 , а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає (а.п.4).

Так, відповідно до ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України необхідно оцінювати у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В силу вимог ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п.2 Розділу ІІ «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 р., відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як вірно встановив слідчий суддя, аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене узгоджуються з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеній у постанові від 30.09.2021, справа №556/450/18, що має враховуватись судом відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак його вчинення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Частина 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, слідчий й прокурор, хоча й не проводять до моменту внесення в ЄРДР перевірку обставин, викладених в заяві, однак аналізують її зміст на предмет наявності достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то кримінальне провадження не може бути розпочато.

Аналізуючи надані апеляційному суду матеріали, колегія вважає, що в них відсутні відомості, які б об`єктивно свідчили про ймовірність вчинення суддею ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364-367 та ст. 14, ч.2 ст. 15 -ст.371, 375 КК України, як на те звертає увагу ОСОБА_5 у своїй заяві до Генерального прокурора ОСОБА_9 , а відтак і у апеляційній скарзі. Скаржником не наведено, не конкретизовано та не обґрунтовано вагомих обставин, які б містили хоча б загальні ознаки об`єктивної сторони злочинів у особи, дії якої він вважає протиправними і про існування яких вказує на необхідність початку досудового розслідування.

Матеріали провадження свідчать, що скаржник висловлює загальні припущення про ймовірне вчинення протиправних дій суддею, однак, такі припущення й незгода із судовим рішенням не свідчить про його неправосудність чи злочинність, або зловживання суддею своїм службовим становищем під час його винесення і про це докладно йдеться у відповіді Чернівецької обласної прокуратури від 30.04.2021 року (а.п. 4)

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя перевіряючи скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Чернівецької обласної прокурату щодо невнесення відомостей до ЄРДР умотивувавши своє рішення правильно відмовив у задоволені скарги ОСОБА_5 .

Що стосується змінених апеляційних вимог апелянтом, то колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 214 КПК України відомості в ЄРДР вносяться незважаючи на статус особи і тільки ст. 480-1 КПК України регламентує особливості початку досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених суддею Вищого антикорупційного суду, а тому в цій частині вимоги апелента також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-309, 392, 404, 405, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника/скаржника ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3