ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1420/23 Справа № 211/2729/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Кривий Ріг

30 березня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, якою обвинуваченому за ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 06 квітня 2023 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000349 від 26/04/2022 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06.04.2023 року включно.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що відсутні ризики щодо переховування від суду, знищення доказів у справі, впливу на свідків. Звертає увагу на місці соціальні відносини зі своєю бабусею та дідусем. Зазначає, що раніше не судимий. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши обвинуваченого, який просив його апеляційну скаргу задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, вважаю наступне:

Розглядаючи 06 лютого 2023 року під час судового розгляду кримінального провадження клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд 1-ї інстанції прийняв до уваги, що останній обвинувачується в скоєні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходу, тому останній може переховуватись від суду, вчинити новий злочин та психологічно або іншим способом впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, міцність соціальних зв`язків. При цьому, суд врахував, що обставини, які явилися підставою для взяття ОСОБА_7 під варту на даний час не змінилися, а застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Відносно позиції обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо нього колегія суддів вказує на наступне.

Ризик переховування є актуальним з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, застосування домашнього арешту в період військового стану є недоречним з огляду на задіяння підрозділів поліції в операції з оборони України.

Обвинувачений ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього засобів для існування, тобто вказує на продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_7 на свідків в рамках даного кримінального провадження та можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення залишається сталим, адже свідки не були допитані судом безпосередньо, тож обвинувачений може впливати на вищевказаних учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів під час судового розгляду.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Із оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції вбачається, що при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , було враховано міцні соціальні зв`язки та особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Доводи апеляційної скарги щодо наявності у обвинуваченого бабусі та дідуся, яким необхідна його допомога, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не стали підставою, яка зупинила обвинуваченого від ймовірних протиправних дій, в яких він обвинувачується, а тому і не буде стримуючим засобом і наразі.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого, приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Рішення місцевого суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено із належним додержанням приписів ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, істотних порушень судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Таким чином апеляційна скарга, як така що не підтверджується обставинами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Залишити без змін ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 квітня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4