Справа № 182/3507/22
Провадження № 1-кп/0182/940/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2022 року за № 0000602 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк, Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.07.2022 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнено з іспитовим троком на 1 рік,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 18.05.2022 року приблизно о 11-00 год. перебуваючи біля будинку № 162 по вул. Шевченка в м. Нікополь, Дніпропетровської області, зустрів раніше незнайомого чоловіка ОСОБА_5 , з яким в ході бесіди вирішили вжити алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 , помітив у ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7» та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений а заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звернувся до ОСОБА_5 , та під приводом здійснення дзвінка, попросив у останнього мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7», при цьому запевнив останнього, що поверне телефон, після здійснення дзвінка.

ОСОБА_5 будучи впевненим, що вищевказаний мобільний телефон передає для здійснення дзвінка, передав ОСОБА_3 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7». Після отримання вищевказаного телефону ОСОБА_3 набрав номер та імітуючи розмову, декілька хвилин використовував вказаний телефон, після чого з телефоном у руках, відійшов у бік та впевнившись, що він не знаходиться в полі зору ОСОБА_5 рушив у невідомому напрямку.

Таким чином ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 7», ринкова вартість якого згідно висновку експерта по судово-товарознавчій експертизі №19/104-22/16531-ТВ від 24.06.2020 року складає 2466 грн. 67 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядився зазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, та суду показав, що 18.05.2022 року приблизно о 11-00 год. зустрів чоловіка, з яким в подальшому вирішили вжити алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв він, помітив у ОСОБА_5 , як він потім стало відомо його прізвище, мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7». Він попрохав у останнього подзвонити, на що потерпілий погодився. Після отримання телефону він набрав номер та імітуючи розмову, відійшов у бік та впевнившись, що він не знаходиться в полі зору ОСОБА_5 пішов з місця. У скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Спричинена йому матеріальна шкода відшкодована. Цивільний позов заявляти не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, за якими він обвинувачується.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Також суд ураховує обставини справи, особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не погашена (а.п. 56), офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо. Не перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога (а.п. 57, 58).

Обставинами, що пом`якшують покарання для обвинуваченого, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Відшкодування шкоди, а саме повернення мобільного телефону та передачу його потерпілому ОСОБА_5 пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2022 року підлягає частковому приєднанню за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, настання позитивних змін в його особистості та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/16531-ТВ від 22.06.2022 у сумі 755 грн. 12 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 124 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13.07.2022 року остаточно призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на один рік. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази:

-мобільний телефон «Xiomi Redmi 7», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його користуванні;

-«DVD-R» диск з копією відеозапису з камер зовнішнього та внутрішнього відео спостереження розташованих в приміщенні магазину «Продукт», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на яких зафіксовано обставини, які мали місце 18.05.2022 року з 10 год. 90 хв. до 10 год. 50 хв., який долучений, в якості речового доказу залишити в матеріалах кримінального провадження №0000602.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення содово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22/16531-ТВ від 22.06.2022 року в сумі 755( сімсот п`ятдесят п`ять) грн.. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок суду набуває законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі оскарження вироку суду в апеляційному порядку, він набуває законної сили, якщо його не було скасовано, з моменту оголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8