Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/487/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року, в кримінальному провадженні за № 0001250, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, головного сержанта-командира відділення взводу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого погодженого із прокурором, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 листопада 2022 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні умисних, невеликої тяжкості та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_9 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що він перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Окрім того, судом при обранні запобіжного заходу не враховано ту обставину, що він має постійне місце проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а також його стан здоров`я, оскільки він потребує постійного обстеження у лікаря, у зв`язку з чим застосування цілодобового домашнього арешту на його думку забезпечить виконання ним покладених на нього обов`язків.

При таких обставинах, підозрюваний ОСОБА_9 вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_9 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань у м. Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0001250 відносно ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України.
27 травня 2022 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та нетяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч.4 ст.186 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити злочинну діяльність.

Також, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_9 як спеціальний суб`єкт порушив військовий статут, присягу, обов`язки покладені на нього як на військовослужбовця, під час дії воєнного стану погрожував табельною зброєю, перебував у стані алкогольного сп`яніння, не здатен мирним шляхом врегульовувати непорозуміння чи конфлікти, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Зі слів прокурора, підозрюваний ОСОБА_9 незаконно залишив військову частину, у зв`язку з чим на думку колегії суддів існує ризик ухилення від досудового розслідування та суду у разі зміни обраного запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненого групою осіб, у період воєнного стану, поєднаний з використанням службового становища та виданої табельної зброї, відтак перебування під домашнім арештом не гарантує унеможливлення продовженням ОСОБА_9 злочинної діяльності.

Також в судовому засіданні прокурор зазначив, що 04 листопада 2022 року до районного суду було подане клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_9 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання підозрюваного ОСОБА_9 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість підозрюваного ОСОБА_9 зникнути з місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжувати злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2022 року, в кримінальному провадженні № 0001250 про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4