Справа №522/2146/17
Провадження по справі № 1-кп/522/928/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №№ 0002578 від 27.08.2016 стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лощинівка Ізмаїльського району, Одеської області, ромської національності, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_10

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12

перекладача - ОСОБА_13

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, п. п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

26.08.2016 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_9 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітніми ОСОБА_18 , ОСОБА_19 знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , де святкували день народження неповнолітньої ОСОБА_20 та розпивали спиртні напої.

У подальшому, 27.08.2016 близько 00.30-01.00 год. ОСОБА_9 , разом з компанією перемістилися в бар «Фортуна», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжили святкувати день народження, розпиваючи спиртні напої. У цей час між ОСОБА_17 та ОСОБА_9 на ґрунті залицянь останнього до неповнолітньої ОСОБА_18 , яка не бажала відповідати взаємністю, виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_9 направився за місцем свого мешкання до будинку АДРЕСА_1 .

Прямуючи до місця свого мешкання, 27.08.2016 приблизно о 01.30 год., точний час не встановлено, ОСОБА_9 проходив біля будинку АДРЕСА_3 , в якому проживали знайомі йому ОСОБА_21 зі співмешканцем ОСОБА_15 та малолітніми дітьми ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Перебуваючи біля вказаного будинку, завідомо знаючи, що його господарі ОСОБА_21 та ОСОБА_15 знаходяться в барі «Фортуна», а в будинку без нагляду батьків перебувають малолітні діти, у ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, раптово виник злочинний умисел, спрямований на зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 2007 року народження.

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 , відчинив вхідні двері в будинок АДРЕСА_3 , які були незачинені на замок, та шляхом вільного доступу зайшов всередину будинку, в якому неодноразово бував, і прослідував в кімнату, де знаходилася малолітня ОСОБА_23 та сама спала на ліжку.

Далі ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, підняв ОСОБА_23 на руки та виніс з будинку на вулицю, де, з метою підшукання місця для вчинення насильницького статевого акту, направився в напрямку пустиря, який розташований на території земельної ділянки АДРЕСА_3 .

Знаходячись на пустирі, ОСОБА_9 поклав малолітню ОСОБА_23 спиною на землю та почав знімати з неї одяг, внаслідок чого остання прокинулась. У цей час ОСОБА_9 , усвідомлюючи свою значну фізичну перевагу над потерпілою, з метою подолання її опору та намірів покликати на допомогу, умисно застосував відносно ОСОБА_23 фізичне насилля, яке виразилося в нанесенні численних ударів кулаками по обличчю та верхній частині тулуба, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у виді сінців: на правій поверхні обличчя, в проекції нижньої щелепи, на куту верхньої та горизонтальної гілки; у лобовій області праворуч над правою бровою; на верхній повіці правого ока; на передній поверхні правого плечового суглоба; на лівій вушній раковині; на передньо-правій боковій поверхні шиї на межі середньої та верхньої третини; саден: над середньою третиною правої брови; на правій половині обличчя; на верхній губі зліва; на нижній губі біля кута рота, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; повного косо-поперечного перелому горизонтальної гілки нижньої щелепи з права, між другим та третім зубом, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 та запобігання її намірам покликати на допомогу, ОСОБА_24 силоміць запхав у ротову порожнину ОСОБА_23 щіпки деревини із залишками підсохлої трави, які знайшов безпосередньо на місці вчинення злочину, в результаті чого спричинив останній ушкодження задньої стінки глотки з пошкодженням м`якого піднебіння, надгортанника, що в подальшому викликало набряк м`яких тканин, внаслідок яких ускладняється процес дихання.

Далі ОСОБА_9 , продовжуючи застосовувати фізичну силу відносно потерпілої, утримуючи її силоміць, зверху притиснув потерпілу ОСОБА_23 руками та вагою свого тіла до землі, в результаті чого заподіяв ОСОБА_23 наступні тілесні ушкодження: перелом ребер - 5 ребра по правій задній пахвовій лінії; переломи лівих ребер 4,5,6,7 ребер (5,6,7 - з ушкодженням пристінкової плеври) по передній пахвовій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 388 від 23.09.2016, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також заподіяв розрив печінки на діафрагмальній поверхні, що розповсюджується на передню поверхню правої частки.

В цей же час, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої, вступив з малолітньою ОСОБА_23 в статевий акт природним способом, завдавши останній наступні тілесні ушкодження: синець на передній поверхні правого стегна на межі верхньої та середньої третини; конусоподібний розрив задньої стінки піхви; розрив дівочої плівки на 6-ти годинах умовного циферблату годинника, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У подальшому ОСОБА_9 , знаходячись на території земельної ділянки АДРЕСА_3 , усвідомлюючи факт вчинення ним зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 , яка знала його та могла повідомити про вчинений злочин до правоохоронних органів, вирішив вчинити її вбивство з метою приховати зґвалтування останньої.

27.08.2016 приблизно в період часу з 02.00 год. до 02.30 год., ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне позбавлення життя малолітньої ОСОБА_23 , яка лежала спиною на землі, дістав рукою наявну при собі викрутку та руків`ям викрутки умисно наніс декілька ударів по голові потерпілій. Після чого, колючою частиною викрутки завдав малолітній ОСОБА_23 п`ять цілеспрямованих колотих ударів в область грудної клітини, в результаті чого остання померла на місці події.

Так, малолітній ОСОБА_23 спричинені тілесні ушкодження у виді: непроникаючих ран на волосяній частини голови, на 8 см від лівої вушної раковини і в 9-ти см від лівої брові; на волосяній частині голови, в 7-ми см від лівої вушної раковини і 6-ти см від брови; на волосяній частині голови, в проекції ран 9-10 на відстані по 1 см від кожної та декілька наперед, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Проникаючі колоті рани грудної клітини зправа, в середній третині, між серединною та правою ключичною лініями; непроникаюча колота рана грудної клітини зправа, в середній третині, між серединною та правою ключичною лініями; проникаючі колоті на грудній клітці в середній третині між лівою ключичною та передньою, серединною лініям; ушкодження на пристіночній плеврі в лівій та правій плевральній порожнині; сліпі щілиновидні - овальні пошкодження тканини лівої та правої легенів, з крововиливами навколо ушкоджень в зоні ранових каналів, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть неповнолітньої ОСОБА_23 знаходиться у прямому причинному зв`язку із трьома групами травматичних чинників, а саме із поєднаною травмою голови, тулуба у вигляді закритого перелому горизонтальної гілки нижньої щелепи, множинних переломів лівих та правого ребра, множинних колотих ран грудної клітини з пошкодженням пристінної та легеневої плеври, легень, що призвели до розвитку кровотечі з крововиливами у плевральні порожнини (ліву - 300 мл, праву - 290 мл); та механічною асфіксією, на що вказують наступні морфологічні дані, - наявність у порожнині рота трави, кори деревини, забійна рана та синці шиї, крововиливів у м`які тканини шиї, підкон`юнктивальні крововиливи, множині крововиливи під плевру легень (плями Тард`є), множинні «поверхневі рани» задньої стінки глотки та надгортанника.

Таким чином, до смерті неповнолітньої ОСОБА_23 призвели, фактично, два травматичних процеса, а саме поєднана травма голови і тулуба та кровотеча, які призвели до розвитку травматичного шоку, а також механічна асфіксія, течія будь-якого з них (окремо) могли призвести до настання смерті. У даному ж конкретному випадку призвели оба фактора у їх сукупності.

Після вчиненого умисного вбивства ОСОБА_9 з місця події зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, вказавши, що малолітню ОСОБА_23 не ґвалтував та не вбивав.

Як на доводи своєї невинуватості обвинувачений ОСОБА_9 послався на те, що на момент смерті потерпілої ОСОБА_23 , яка відбулася відповідно до висновків експертів № 388 від 23.09.2016 та №156 від 08.10.2020 в проміжок часу з 21.00 години 26.08.2016 до 01.00 години 27.08.2016, він знаходився на дні народження у свідка ОСОБА_25 , про що підтверджують усі допитані в судовому засіданні свідки, а потім з ними пішов до бару «Фортуна», де перебував приблизно до 02.00 години.

Обвинувачений ОСОБА_9 вважає, що неправомірні дії стосовно потерпілої ОСОБА_23 вчинив ОСОБА_15 , який був вітчимом потерпілої та завжди погано ставився до неї.

Той факт, що на підкладці куртки в якій ОСОБА_9 перебував з 26 на 27.08.2016 та на викрутці, яку було вилучено за місцем його мешкання, виявлено кров потерпілої ОСОБА_23 , обвинувачений пояснив тим, що 27.08.2016 об 02.00 годині, ОСОБА_26 віддав йому викрутки, які ОСОБА_9 поклав у внутрішню кишеню своєї куртки, під час чого, кров яка була на викрутці, могла замарати куртку.

Те, що на його брюках та кросівку була виявлена кров, відповідно до висновку експерта походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_27 і його, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив тим, що він торкався викруток, на яких, напевно, була кров потерпілої, а тоді, коли вдома знімав брюки та кросівок, він міг залишити сліди крові на брюках та кросівку.

Той факт, що на руках потерпілої виявлені генетичні ознаки крові і клітин обвинуваченого ОСОБА_9 , останній пояснив тим, що коли ОСОБА_26 у себе вдома вдарив дівчинку і вона впала на підлогу, то ОСОБА_9 допоміг їй піднятися, взявши її за плечі, у зв`язку з чим у потерпілої могли залишитися його генетичні сліди. Крім того, його генетичні дані могли залишитися на руках потерпілої ОСОБА_23 тоді, коли вона спиралася на його ногу, знімаючи обув при вході до кімнати. У той момент ОСОБА_9 був одягнений у штани, кофту, куртку та кепку, але, на думку обвинуваченого, у цьому разі все одно його генетичні ознаки могли бути залишені на руках потерпілої.

Проте, яким чином потовиділення та слина обвинуваченого ОСОБА_9 були виявлені на дерев`яному кілочку та на шлангу, які були вилучені на місці вчинення злочину, обвинувачений пояснити не зміг.

Проте зазначив, що вважає, що кров, яка була предметом дослідження належить не йому, а належить свідку ОСОБА_15 . Вважає, що орган досудового розслідування поклав усю провину на нього у зв`язку з тим, що він є ромом на національністю.

З урахуванням того, що, як на думку ОСОБА_9 , генетичні ознаки крові, зазначені у висновках екпертиз належать не йому, то висновок експерта №868 від 22.12.2016, у якому зазначено, що генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лівої та правої рук ОСОБА_23 містять окрім генетичних ознак підозрюваного ОСОБА_9 , ще і іншої невстановленої особи, також підтверджує невинуватість обвинуваченого, та причетність до злочинів іншої особи.

У вільних показах під час судового розгляду обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 26.08.2016 він приїхав з м. Ізмаїла, удома передягнув свої речі та на початку 20.00 години пішов із знайомими ОСОБА_28 та ОСОБА_29 до бару, де їх запросила ОСОБА_30 та ОСОБА_31 на день народження. Біля бару вони пробули близько 40 хвилин, після чого до них приєднався ОСОБА_15 , купивши горілку та пиво, усі пішли на свято.

Як зазначив обвинувачений, між ним та сім`єю ОСОБА_32 були дуже дружні відносини. Він був другом сім`ї, у зв`язку з чим часто бував у них в гостях.

По дорозі до місця мешкання ОСОБА_33 , свідок ОСОБА_26 заходив додому.

Прийшли на день народження приблизно об 21.30. В гостях ОСОБА_9 пив пиво. Приблизно о 00.15 ОСОБА_9 та ОСОБА_26 вийшли покурити на двір, де останній телефонував своїй дружині ОСОБА_34 , проте не міг додзвонитися у зв`язку з чим рознервувався та попросив повернутися до бару.

До бару ОСОБА_35 та ОСОБА_26 йшли разом, зайшовши попередньо додому до ОСОБА_26 , так як останній хотів подивитися, чи сплять діти. Усі інші хто був на дні народження, пішли окремо від них до бару. ОСОБА_9 , зачекавши ОСОБА_15 біля входу до будинку приблизно 15 хвилин, зайшов до будинку та став на початку кімнати біля входу, чекав на ОСОБА_15 , який ходив по кімнатам та шукав потерпілу ОСОБА_36 , якої не було в будинку. Приблизно через 1 хвилину до будинку зайшла дівчинка, яка, можливо, виходила на двір до туалету, після чого, ОСОБА_26 вдарив її рукою в область голови, від чого вона впала. ОСОБА_35 допоміг піднятися потерпілій, піднявши її за плечі. Невдоволений поведінкою ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_32 , а останній також штовхнув його. І у той час, як вважає обвинувачений, він і загубив свою кепку в будинку потерпілої. Образившись на дії ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_35 пішов сам до бару. В будинку обвинувачений перебував близько 5 хвилин.

До бару ОСОБА_9 зайшов об 01.00, придбав каву та вийшов з бару, де зустрів ОСОБА_29 , ОСОБА_28 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 . Чеботар стояв на сходах бару, курив та пив каву. Приблизно через 20-25 хвилин до бару прийшов ОСОБА_26 в іншій одежі, ніж у тій що був одягнутий.

Через 15 хвилин ОСОБА_26 вийшов з бару, підійшов до обвинуваченого, викликав його на кут бару та віддав викрутки, які він брав напередодні. Викрутки ОСОБА_35 поклав у внутрішню кишеню куртки. Він їх не розглядав та не знає, чи були вони брудні, або була на них кров.

Повернувшись до компанії, обвинувачений ОСОБА_9 посварився з ОСОБА_28 через сестру ОСОБА_15 ,- ОСОБА_37 , яка подобалась обвинуваченому ОСОБА_9 , але вона не хотіла проводити час з ОСОБА_9 , а відповідала взаємністю на залицяння ОСОБА_39 .. Свідок ОСОБА_15 бачив цей конфлікт.

Біля 02.00 години обвинувачений пішов з бару додому. Інші особи, які були біля бару, так там і залишились. Вдома він поспілкувався з матір`ю та братом та пішов до своєї кімнати, де роздягнувся, викрутки положив на стіл, а брюки, в яких був у той вечір положив в таз з водою, щоб випрати, так як йому потрібні були речі на роботу. Графік роботи у нього був доба через дві, робоча година з 19.00 години.

27.08.2016 біля 08.00 - 09.00 до нього в кімнату увірвалися 4 чоловіків у поліцейській формі, положили його на підлогу, а один став наносити йому тілесні ушкодження. Потім вони проводили обшук в кімнаті, щось шукали. З родичами він не спілкувався. Його матір була закрита в іншій кімнаті будинку. Після чого його повезли до сільської ради, де також продовжили бити. Потім повезли до районної лікарні, де в нього взяли зразки крові і відвезли до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, де знов продовжували бити та вимагати зізнатися у вчиненні злочину, але він не знав у чому зізнаватися. Потім у нього взяли відбитки пальців.

Відповідаючи на запитання адвоката, обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що змиви з рук у нього не відбиралися. Вважає, що насправді ДНК, які приписують йому, можуть належати свідку ОСОБА_40 . Той факт, що на його спідній білизні були виявлені сліди ДНК, які за висновком експерта належать йому, насправді належать ОСОБА_41 , а з`явилися вони від того, що він здоровався з ОСОБА_42 , а потом цими ж руками знімав свою спідню білизну, а може сліди ДНК залишились після того, як ОСОБА_26 надав йому викрутки, а він, не миючи після цього руки, роздягався дома. Йому особисто відомо, що ОСОБА_26 неодноразово бив дитину за те, що вона не слухалась батьків. Вважає, що це саме ОСОБА_26 вчинив стосовно ОСОБА_43 неправомірні дії та вбив її.

Відповідаючи на запитання колегії суддів, обвинувачений ОСОБА_9 повідомив, що він завжди контролює час, тому похвилинно розповідав про події від 26.08.2016. Особистого годинника він не має. Час та місце повернення йому викруток свідком ОСОБА_42 не показалося йому дивним. На досудовому розслідуванні надавав аналогічні свідчення, в яких також розповідав про повернення йому викруток свідком ОСОБА_44 . Необхідність в пранні одягу о 02.00 годині вночі обґрунтовує тим, що увечорі, йому треба було на роботу, а в нього один комплект одежі, який він прасе кожен день. Проте у той день він лише замочив одяг, не прасував його, так як втомився. Йому не відомо, яким чином на момент затримання його речі, у тому числі штани, були вже випрані та сушилися на дворі. Під час обрання запобіжного заходу він не звертався до слідчого судді із скаргами на дії працівників поліції з приводу його побиття та катування. У зв`язку з чим, його матір казала про те, що він з 26.08.2016 на 27.08.2016 увесь час знаходився вдома, обвинувачений ОСОБА_9 пояснити не зміг.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_21 повідомила, що 26.08.2016 зранку була на роботі. З 14.00 по 18.00 годину знаходилась дома, після чого знов пішла на роботу в бар «Фортуна». Її чоловік, ОСОБА_45 , прийшов до бару, близько о 19.00 годині. Біля 20.00 години, ОСОБА_45 пішов додому, поклав дітей спати. Після чого, ОСОБА_26 пішов на день народження до ОСОБА_46 . Через деякий час до бару прийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_31 , обвинувачений ОСОБА_9 , ОСОБА_45 та ще 2 хлопця. Вони купили алкогольні напої та пішли додому до ОСОБА_46 .

Біля 01.13 години, їй зателефонував чоловік, сказав що він вдома та повідомив, що діти сплять, а саме ОСОБА_47 спала в їх кімнаті, а ОСОБА_48 спав у своїй кімнаті. Потерпіла ОСОБА_49 попросила чоловіка прийти до неї в бар та допомогти їй. ОСОБА_26 прийшов до неї в 01.20 годині і знаходився увесь час біля неї, а обвинувачений ОСОБА_35 , одразу перед ним прийшов до бару, купив пляшку пива, ємкістю 1,2 л. і одразу пішов з бару. Обвинувачений ОСОБА_35 був одягнений у штани, сорочку та кепку коричневого кольору. Чи знаходився обвинувачений ОСОБА_9 біля приміщення бару, свідку не відомо, так як вона була увесь час за прилавком бару.

Після 03.00 години вони з ОСОБА_15 закрили бар та прийшли додому. Бар знаходиться через 2 будинки від їх місця мешкання. Вхідні двері в подвір`я були відчинені, що їх дуже здивувало. Потім вони зайшли до своєї кімнати, ОСОБА_50 в ній не було. Вона поклала чоловіка спати, а сама пішла на кухню, де побачила на столі 2 чашки з залишками пива та пусту пляшку із під пива, схожу на таку ж, як придбав обвинувачений ОСОБА_35 в неї в барі. Потім ОСОБА_21 зайшла до дитячої кімнати та побачила, що її син ОСОБА_48 спить, а ОСОБА_51 в кімнаті не було. Вікно в кімнаті було відчинено. Подушки були викладені в 2 ряда, а на ліжку доньки знаходилась кепка обвинуваченого ОСОБА_52 . Потерпіла ОСОБА_21 викинула кепку в коридор та почала шукати доньку на дворі, в туалеті, навколо будинку, проте дівчинки ніде не було. Тоді вона зателефонувала другу ОСОБА_53 , який прийшов зі своїм братом та другом, та вони пішли її шукати по вулицям, руїнам будинків. Шукали до 06.00 ранку, а потім розійшлися по домам. Зранку вона продовжила шукати ОСОБА_54 та побачила в кінці земельної ділянки, що хтось лежить. До неї підбігла сусідка та повідомила, що лежить якась дівчинка. Тіло ОСОБА_51 лежало за сіткою города, перед руїнами.

Прокинувшись, її син ОСОБА_48 - 2011 року народження, повідомив, що уночі бачив, як приходив обвинувачений ОСОБА_55 .

Як зазначила потерпіла ОСОБА_49 , її діти знали обвинуваченого ОСОБА_52 . Він був другом їх сім`ї, який іноді залишався у них ночувати в домі, а іноді залишався з дітьми та доглядав за ними. Її цивільний чоловік, - ОСОБА_45 та обвинувачений ОСОБА_35 товаришували між собою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 , повідомив суду, що він був вітчимом потерпілої ОСОБА_51 . 26.08.2016 він біля 18.00 години зайшов до бару «Фортуна», де вжив декілька пляшок пива. Потім до нього підійшли ОСОБА_28 та обвинувачений ОСОБА_35 , від яких він дізнався, що у ОСОБА_20 день народження, куди його також запросили. Спочатку ОСОБА_15 зайшов додому та побачив, що діти вдома вже спали. Найменший хлопчик спав у своїй кімнаті, а ОСОБА_56 спала в їх, батьківській кімнаті. До будинку ОСОБА_15 заходив один, усі знайомі чекали його біля дороги. Після чого, в барі вони придбали декілька пляшок горілки та пива, і близько о 22.00 годині, пішли до ОСОБА_20 , де святкували та вживали спиртні напої приблизно до 00.30 години. Потім всією компанією попрямували до бару «Фортуна». По дорозі в бар, біля 01.10-01.15 години свідок ОСОБА_15 знов зайшов до свого будинку та перевірив, що діти сплять. Обвинувачений ОСОБА_35 , який увесь час йшов поруч з ним, чекав його на вулиці. Коли вийшов з будинку спіткнувся об собаку. Після чого вони пішли до бару. ОСОБА_15 зайшов до бару та був там, поки у ОСОБА_21 не закінчилась зміна в барі. Після 03.00 години, він з ОСОБА_21 прийшов додому та одразу ліг спати, так як випив зайве алкогольних напоїв. Скільки він випив свідок ОСОБА_15 не пам`ятає. В ліжку їх кімнати на той момент ОСОБА_51 вже не було, він гадав, що вона пішла спати до своєї кімнати. Прокинувся ОСОБА_15 вже вранці, коли знайшли труп ОСОБА_51 . Від ОСОБА_21 йому стало відомо, що в дитячій кімнаті вона знайшла кепку обвинуваченого

ОСОБА_57 подальшому приїхали працівники поліції зі службовою собакою, яка одразу привела поліцію через городи з місця знаходження трупа ОСОБА_51 до місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_52 .

Ані раніше, а ні 26.08.2016р. він дітей, а особисто ОСОБА_54 , не бив, не чіпав та не ображав.

Допитана за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_58 пояснила, що являється мешканкою с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області. Обвинуваченого ОСОБА_59 знає, підстав для оговорення його не має. 26.08.2016 перебувала в с. Лощинівка. Цього дня, біля 21.00 години вона та її друзі прийшли до бару. Біля 00.30-01.00 до приміщення бару зайшов ОСОБА_9 . Він був в поганому настрої, пройшовся по бару та пішов з нього. Обвинувачений ОСОБА_9 був одягнений в кофту з капюшоном. На голові під капюшоном була кепка.

Через деякий час, свідок ОСОБА_58 та її знайомі вийшли на вулицю та відійшли недалеко від бару. В той момент, коли її знайомі палили цигарки, вони почули з боку городів крики або стогін. Вони вирішили, що це можуть бути крики або стогін внаслідок конфлікту якихось людей. Через декілька хвилин свідок ОСОБА_58 та її знайомі повернулися до бару. Вітчим потерпілої дівчинки - ОСОБА_15 в цей час знаходився біля бару, він був в стані легкого алкогольного сп`яніння. Проте обвинуваченого ОСОБА_9 на той момент вже не було в барі. З бару свідок ОСОБА_58 та знайомі пішли після 01.30 години, так як в 02.00 годині свідок ОСОБА_58 була вже дома. ОСОБА_60 вже зранку, їй зателефонувала подруга та повідомила, що знайдено тіло вбитої дівчинки. Як допустила свідок ОСОБА_58 напевно в цей момент, коли вони чули крики з боку городів, тоді і вбивали маленьку ОСОБА_54 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_18 повідомила, що вітчим потерпілої неповнолітньої ОСОБА_23 є її братом.

В той вечір на дні народженні ОСОБА_20 чоловіки, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_9 , вживали горілку, тоді як дівчата пили пиво. Після святкування обвинувачений ОСОБА_35 знаходився в агресивному стані, намагався з нею спілкуватися, на відмову спілкуватися,- сварився на неї. Після 24.00 години присутні, у тому числі свідок ОСОБА_18 , вирішили піти в бар за цигарками. На виході із будинку обвинувачений ОСОБА_9 знов хотів з нею поспілкуватися, проте свідок ОСОБА_18 відмовила йому у розмові. По дорозі в бар ОСОБА_45 заходив додому та перевірив чи сплять діти, щоб не розбудити дітей він підсвітлював собі ліхтариком. Обвинувачений ОСОБА_35 чекав його біля воріт. Через невеликий проміжок часу, ОСОБА_26 та обвинувачений ОСОБА_35 наздогнали своїх друзів. До бару усі присутні йшли приблизно 20 хвилин. Вже біля бару обвинувачений ОСОБА_35 знов почав з нею конфліктувати, проте за неї заступився ОСОБА_29 та ОСОБА_28 , та невдовзі всі разом вони пішли додому, а обвинувачений ОСОБА_35 , тримаючи в руках пляшку з пивом, ємкістю приблизно 1,5 л., залишився біля бару. Обвинувачений ОСОБА_35 у той час був у кепці, яку в подальшому вона й опізнала під час слідчої дії. ОСОБА_45 у той час знаходився в барі біля своєї жінки, конфлікту між ними не було.

Обвинувачений ОСОБА_35 в той вечір не перевдягався в іншу одежу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_61 повідомив, що являється сусідом ОСОБА_62 (вітчима ОСОБА_51 ). Між ними є город, а між городами є пустир. Від пустиря до будинку ОСОБА_26 , відстань близько 50-60м. 27.08.2016 біля 07.00 години він побачив на вказаному пустирі тіло дівчинки. Ангеліна лежала на спині, ручки та ніжки в неї були роздвинуті, волосся в реп`яхах. Близько до трупу він не підходив. Труп знаходився приблизно на відстані 20-30м. від будинку ОСОБА_63 . Тіло дівчинки лежало під бугром, у зв`язку з чим його могло не бути видно, якщо світити ліхтариком з боку городу ОСОБА_64 . Про виявлення трупу дівчинки свідок ОСОБА_61 повідомив ОСОБА_65 (тітка ОСОБА_51 ), яка пішла розповідати матері дівчинки про знахідку.

Приблизно через 20-30 хвилин приїхали працівники поліції із службовою собакою. Свідка ОСОБА_61 запросили прийняти участь в якості понятого під час огляду будинку, де мешкав обвинувачений ОСОБА_55 . Це відбувалось у першій половині дня. На початку обшуку усі учасники слідчого дії знаходились в дворі біля будинку, у тому числі мати та брат обвинуваченого ОСОБА_52 . Потім усі пройшли в коридор та кімнату обвинуваченого ОСОБА_57 кімнаті біля телевізора було виявлено викрутку, на якій була речовина коричневого кольору. В шафі була знайдена куртка з бурими плямами. Брат обвинуваченого ОСОБА_66 повідомив, що куртка належить йому, проте 26.08.2016 її одягав обвинувачений ОСОБА_9 . Крім того, на мотузці біля входу до будинку висіли речі, які були нещодавно випрані. Під час обшуку усі виявлені речі були упаковані в окремі пакети. Під час обшуку мати та брат обвинуваченого знаходились у кімнаті разом з іншими учасниками слідчої дії.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_67 повідомив, що 26.08.2016 бачив свого брата - обвинуваченого ОСОБА_66 з ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та ОСОБА_70 в барі. Посидівши нетривалий час свідок ОСОБА_67 пішов з бару.

27.08.2016 біля 08.00 години свідок ОСОБА_67 біля будинку де мешкали його батьки та ОСОБА_9 побачив, що працівники поліції виводили його брата з будівлі їх мешкання. А вже біля 11.00 години, до них знов приїхали працівники поліції та провели обшук кімнати, де мешкав ОСОБА_9 . Ухвалу суду про проведення обшуку особисто йому не показували. Дозволу на проведення обшуку не просили. Під час обшуку було вилучено куртку, штани, викрутку, майку. Обшук проводився біля 20 хвилин.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 , повідомила суду, що 26.08.2016 в неї був день народження. Їй виповнилося 16 років. Біля 19.00 години вона, ОСОБА_71 , ОСОБА_72 та ОСОБА_73 пішли до бару «Фортуна», де побачили ОСОБА_74 (вітчим ОСОБА_51 ), обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_28 та ОСОБА_75 . Обвинувачений ОСОБА_9 був одягнений в штани синього кольору, теплі черевики, куртку шкіряну чорного кольору та кепку коричневого кольору. Біля 22.00 години усі вказані особи пішли в гості до свідка ОСОБА_20 продовжувати святкувати її день народження. Перебуваючи в її будинку, обвинувачений ОСОБА_35 пив пиво, в якій кількості, свідку ОСОБА_20 не відомо. Біля 01.00 години усі гості пішли знов до бару, а ОСОБА_20 залишилась вдома.

Біля 08.00 години 27.08.2016 вона розбудила ОСОБА_71 та ОСОБА_76 , які повідомили, що прийшли додому близько 03.00 години. Біля 09.00 години їй зателефонував ОСОБА_45 та повідомив, що ОСОБА_54 вбили. Як в подальшому їй стало відомо, це зробив обвинувачений ОСОБА_9 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 повідомила, що 26.08.2016 вона була запрошена своєю однокласницею ОСОБА_77 на день народження ОСОБА_20 .

В той день вона була вперше в їх селі та бачила родичів ОСОБА_71 також уперше. Біля 19.00 години вони були біля магазину «Фортуна» де ОСОБА_20 , зустрівши ОСОБА_66 , Армена та ОСОБА_28 , запросила усіх на свій день народження. Приблизно з 22.00 до 00.30 години відбувалось свято, на якому гості випивали у великій кількості алкогольні напої. ОСОБА_45 та обвинувачений ОСОБА_35 , на вигляд, були найбільш п`яними. Обвинувачений ОСОБА_35 знаходився в агресивному стані. Біля 00.30 годині вони пішли до бару «Фортуна» попити пива. Свідок ОСОБА_78 йшла попереду з ОСОБА_29 , потім йшли ОСОБА_79 з ОСОБА_28 , а потім йшли ОСОБА_45 та обвинувачений ОСОБА_55 . Прийшовши до бару, вона, ОСОБА_29 та ОСОБА_28 відійшли приблизно на хвилин п`ятнадцять, а повернувшись почули, як ОСОБА_9 сварився на ОСОБА_37 , у зв`язку з чим ОСОБА_28 та ОСОБА_29 заступилися за ОСОБА_71 , а після сварки наказали обвинуваченому ОСОБА_80 йти додому, через його поведінку, та через те, що він сильно був п`яний. Обвинувачений ОСОБА_35 був дуже злий на ОСОБА_71 та хлопців. Матяш ОСОБА_81 на той момент знаходився в барі з жінкою, яка працювала там. Після інциденту її, ОСОБА_19 та ОСОБА_37 додому відвели ОСОБА_29 та ОСОБА_39 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 повідомив, що 26.08.2016 вони святкували день народження ОСОБА_20 . В квартирі знаходились він, ОСОБА_33 , ОСОБА_71 , та ОСОБА_82 . Приблизно об 22.00 годині до них підійшли ОСОБА_45 , обвинувачений ОСОБА_35 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які принесли 1 пляшку горілки та пляшку пива ємкістю 2 л. Обвинувачений ОСОБА_35 вживав пиво. Свідок ОСОБА_14 , ОСОБА_45 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 вживали горілку. Він не бачив, щоб дівчата вживали в його квартирі спиртні напої. Приблизно о 01.00 годині усі пішли в бар «Фортуна». Свідок ОСОБА_14 за лишився вдома.

Від квартири до бару йти приблизно біля пів години.

Обвинувачений ОСОБА_35 був одягнений в шкіряну куртку чорного кольору, штани та кепку коричневого кольору.

В ранці свідок ОСОБА_14 поїхав на роботу. Йому подзвонила ОСОБА_33 та повідомила, що вбили ОСОБА_83 .

Чи був тверезий обвинувачений ОСОБА_35 , свідок ОСОБА_14 не пам`ятає. Матяш ОСОБА_81 поводив себе нормально в той вечір. Прийшов та пішов в адекватному стані.

Особисто ОСОБА_14 не бачив та не чув, щоб ОСОБА_45 колись ображав чи бив дітей ОСОБА_21 , в тому числі потерпілу ОСОБА_54 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що 26.08.2016 у вечерню годину разом з ОСОБА_26 та його братом ОСОБА_84 вони пішли додому до ОСОБА_84 святкувати день народження ОСОБА_20 . Взяли з собою пиво, коньяк. Вказані напої усі вживали до 23.00 год., після чого пішли до бару, так як хотіли встигнути купити ще пива до закриття бару. ОСОБА_45 та ОСОБА_85 йшли по іншій вулиці. ОСОБА_26 був в стані алкогольного сп`яніння, він падав на підлогу, а ОСОБА_35 його піднімав. До бару усі прийшли біля 24.00 години, а може на початок першої години. Після них, через деякий час прийшов ОСОБА_35 , а через 15-30 хвилин і ОСОБА_26 , який одразу пішов до своєї жінки до бару та не виходив з нього до того часу поки ОСОБА_16 , ОСОБА_28 та дівчини, які в той вечір проводили з ними час.

Обвинувачений ОСОБА_35 біля бару став конфліктувати з ОСОБА_28 через дівчину ( ОСОБА_18 ), з якою обвинувачений ОСОБА_9 хотів зустрічатися, а вона навпаки приділяла увагу свідку ОСОБА_17 і не хотіла бути з ОСОБА_9 . Присутні робили зауваження обвинуваченому ОСОБА_9 , а потім вони вказали обвинуваченому, щоб той шов додому. Біля бару свідок ОСОБА_16 та інші були приблизно 40 хвилин. Після цього, свідок ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пішли проводжати додому дівчат, а обвинувачений ОСОБА_35 залишився на перехресті біля бару. ОСОБА_26 після повернення до бару, увесь час знаходився в приміщенні бару та допомагав своїй жінці.

Вранці 27.08.2016 йому зателефонував ОСОБА_26 та повідомив, що зникла його донька та попросив прийти до нього додому. Прийшовши до ОСОБА_32 свідки ОСОБА_16 та його брат ОСОБА_28 побачили у дворі працівників поліції, які проводили якісь слідчі дії. В подальшому обвинуваченого ОСОБА_9 було заарештовано за підозрою у вбивстві ОСОБА_23 .

Відповідаючи на запитання сторони захисту, свідок ОСОБА_16 повідомив, що він точно не пам`ятає, але йому здається, що вранці 27.08.2016 свідок ОСОБА_26 був вдягнутий в інші речі. Вказати чи змінював ОСОБА_26 речі після того, як біля 00.30 повернувся зі свого дому до бару, свідок ОСОБА_16 не зміг, так як не звертав увагу на одяг ОСОБА_32 , який не підходячи до їх компанії одразу зайшов до бару та перебував біля своєї дружини.

Чи був в той день обвинувачений ОСОБА_9 26.08.2016 чи 27.08.2016 у кепці свідок ОСОБА_16 не пам`ятає, але не виключає можливість її наявності. Свій одяг у зазначений час обвинувачений ОСОБА_9 не змінював.

Як відомо свідку ОСОБА_16 зі слів свідка ОСОБА_28 , обвинувачений ОСОБА_35 іноді залишався з дітьми ОСОБА_26 та ОСОБА_86 , коли останні були на роботі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 повідомив, що має з обвинуваченим ОСОБА_87 дружні відносини. 26.08.2016 був на дні народження разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_87 , де вживали спиртні напитки. Біля 24.00 години вони всі пішли до бару. Матяш та обвинувачений ОСОБА_88 йшли разом по іншій дорозі. ОСОБА_26 по дорозі падав.

Прийшовши до бару, свідок ОСОБА_17 та ОСОБА_16 купили пиво і через декілька хвилин після цього, до бару, зі сторони будинку ОСОБА_32 прийшов ОСОБА_35 , повідомив їм, що ОСОБА_15 пішов додому дивитися до дітей. Обвинувачений ОСОБА_9 до бару прийшов у тому одязі, у якому був на протязі всього вечора 26.08.2016.

У той час сестра ОСОБА_15 (вітчима потерпілої дівчини),- ОСОБА_18 сиділа на руках у свідка ОСОБА_17 , через що між обвинуваченим та свідком ОСОБА_17 розпочався конфлікт, так як час, як обвинувачений ОСОБА_9 був у неї закоханий. Приблизно через 10-15 хвилин, після обвинуваченого ОСОБА_9 до бару прийшов свідок ОСОБА_26 , який не спілкуючи з ними одразу пішов в приміщення бару, де перебував біля своєї дружини, яка працювала в барі. Як здається свідку ОСОБА_17 до бару свідок ОСОБА_26 повернувся в іншій одежі.

Після конфлікту, приблизно о 01.00 годині 27.08.2016, свідок ОСОБА_17 та ОСОБА_16 пішли проводжати дівчат у той час, як обвинувачений ОСОБА_9 залишився біля бару.

Чи був в той день обвинувачений ОСОБА_9 у кепці свідок ОСОБА_17 не пам`ятає, але не виключає можливість її наявності. Свідку відомо, що 27.08.2016 службова собака взяла слід та привела співробітників поліції від городу з трупом ОСОБА_23 до помешкання обвинуваченого ОСОБА_9 , після чого обвинуваченого ОСОБА_9 заарештували.

Допитана в якості свідка ОСОБА_89 повідомила, що 26.08.2016 в день з 14.00 - 18.00 години підміняла ОСОБА_21 в кафе «Фортуна», так як остання ходила додому годувати дітей. Пізніше, вже близько 23.00 години ОСОБА_89 прийшла відпочивати до бару. Біля 01.15 год. до бару прийшов випивший ОСОБА_45 , а приблизно через 20-30 хвилин після нього прийшов ОСОБА_35 з двома дівчинами - ОСОБА_33 та ОСОБА_18 .. ОСОБА_35 був у світлому одязі. Біля 02.30 год. почали прибирати в барі. В барі залишались вона, ОСОБА_34 та ОСОБА_45 . ОСОБА_26 постійно був біля ОСОБА_34 та нікуди не виходив. Закрили бар о 03.00 годині. Підозрілих осіб в барі в той день не було.

Біля 07.00 годині їй зателефонувала ОСОБА_34 та повідомила що вбили її доньку. На той час, коли ОСОБА_89 прийшла до будинку ОСОБА_86 , там вже працювали працівники поліції. Вона опізнала кепку ОСОБА_9 , у яку напередодні був вдягнений обвинувачений ОСОБА_9 , та яку було вилучено поліцією. Потім приїхали кінологи з собакою, яка взяла слід та привела до будинку ОСОБА_52 .

В подальшому ОСОБА_89 в ході слідчої дії зазначила, що вилучена кепка з місця мешкання потерпілої, дійсно належала обвинуваченому ОСОБА_9 , в яку він був одягнений з 26.08.2016 на 27.08.2016.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_90 , пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_9 є його сином. Ввечері, 26.08.2016 він, ОСОБА_90 , знаходився в барі, пив спиртні напої, у тому числі горілку, та близько 23.00 години знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, пішов спати в розібраний будинок, який знаходиться біля будинка ОСОБА_15 . Біля 03.00 години, об нього спіткнувся або ОСОБА_91 , або ОСОБА_92 (мати дівчинки), які шукали зниклу ОСОБА_54 . Оглянувши будівлю, вони розвернулись та пішли далі. Будинок, де спав ОСОБА_90 , знаходиться на відстані близько 200м. від місця, де було знайдено тіло дівчинки ОСОБА_51 .

Допитана в якості свідка, мати обвинуваченого ОСОБА_9 ,- ОСОБА_93 повідомила, що 26.08.2016 обвинувачений цілий день спав дома, вона не пам`ятає нічого, що було в той день. Повернувся додому ОСОБА_35 біля 22.00 години в тверезому стані. Свідок ОСОБА_93 відчинила йому двері і він пішов в свою кімнату.

В той день, коли знайшли труп потерпілої, до них додому зайшли троє працівників поліції, закрили вхідні двері та почали бити її сина - ОСОБА_66 , він кричав. П`ять чоловіків поліцейських було перед будинком. Через деякий час ОСОБА_9 забрали в машину, увезли, перед тим як відвозити свідок ОСОБА_93 сказала ОСОБА_9 , що ОСОБА_54 вбили. ОСОБА_35 не знав цього.

Потім прийшли двоє поліцейських, поняті, провели обшук, її не впустили до будинку. Як вилучались речі під час обшуку, свідок ОСОБА_93 не бачила. В дворі будинку не висіли речі, випрані обвинуваченим ОСОБА_9 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_94 пояснив, що 27.08.2016 він приймав участь в якості понятого під час проведення обшуку будинку, в якому мешкав обвинувачений ОСОБА_55 . Перед початком обшуку працівники поліції пред`явили свої посвідчення. В кімнаті обвинуваченого ОСОБА_66 знаходився стіл, шафа та диван. Речі знаходились на дивані та у шафі. Усі речі, які були в кімнаті і на яких були плями бурого кольору, упаковували (труси, штани, майка, сорочка, куртка) та вилучалися працівниками поліції та складалися в окремі пакети, опечатувались та підписувались. Окрім речей нічого не вилучалось. Частина речей була випрана та випрані речі висіли на дроті біля будинку. Зазначені речі також були вилучені працівниками поліції.

Під час обшуку були присутні мама та бабуся обвинуваченого ОСОБА_52 . Вони знаходились в коридорі та бачили, що відбувалось в кімнаті обвинуваченого ОСОБА_66 , тобто слідкували за проведенням обшуку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_95 пояснив суду, що в кінці 2016 року, точної дати він не пам`ятає, біля 00.20-00.30 год. патрулював село у складі громадського формування, так як був черговим. Під час чергування вони побачили ОСОБА_66 та ОСОБА_64 . Останній був в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_35 його вів, вони йшли додому до ОСОБА_64 . Через 5-7 хвилин вони побачили, як ОСОБА_35 та ОСОБА_26 відчиняли двері у двір ОСОБА_15 . В подальшому, свідок ОСОБА_95 та його напарник знаходились біля бару «Фортуна», де бачили ОСОБА_32 , при цьому обвинуваченого ОСОБА_66 біля бару не було. Пробувши біля бару біля 10.00 хвилин, вони так і не побачили обвинуваченого ОСОБА_96 , який так і не з`явився біля бару.

Крім того, за клопотанням сторони захисту було допитано судово - медичного експерта ОСОБА_97 , який склав висновок судово - медичної експертизи № 388 від 23.09.2016. Свідок повідомив, що приймав участь в огляді місця події із слідчою групою з 09.25 до 11.30 годин. Оглядав труп дівчинки на місці події. Трупні плями досліджували при допомозі динамоментра. Усі ушкодження були розташовані у різних частинах тіла дівчини. Рани №№9, 10, 11 були розташовані на лівій частині голови. Щелепа була зламана з правої сторони. Вказані удари можливо нанести з будь якого розташування потерпілої та нападника. Розташування потерпілого відносно нападника могло неодноразово змінюватися. Переломи ребер могли виникнути від удару. Всі ушкодження виникли не одномоментно. Ушкодження були заподіяні в короткий проміжок часу.

Після огляду тіло дівчини було направлене в морг. Постанову про призначення експертизи йому надали в той же день, експерт проводив експертизу самостійно. Під час експертизи він проводив огляд тіла, зовнішнє дослідження, відібрав зразки для дослідження (гістологія, токсикологія та інше). Смерть дівчини настала у проміжок часу від 07.30 до 12.00 годин до початку огляду трупу (09.25 год.) Час орієнтований. Час смерті встановлюється приблизний, у кожної людини він порізному встановлюється, все залежить від особливостей організму. Пора року, погодні умови, діти - дорослі, був вітер чи не був - всі ці умови впливають на встановлення часу смерті експертом. Година смерті встановлена умовно та приблизно, похибка чотири години може змінюватись і в одну, і іншу сторону.

Смерть людини це процес, коли загасають усі життєві біологічні процеси. В експертизі №388 відмічені трупні плями, задубіння.

Швидконаставша смерть в медицині вважається після спливу декілька годин. Якщо смерть виявилась швидкою, біологічні процеси можуть зупинятись певний час. Смерть могла настати з 22.00 години до 02.15 - 02.20 години ночі.

В таблицях та методах вказані стандартні умови відновлення трупних плям, труп потерпілої знаходився в нестандартних умовах. Дані, які вказані у висновку експерта, мають середні дані, вони можуть змінюватись на 20-40 хвилин, таким чином смерть дівчинки могла бути і в 02.30 годині ночі. В акті експерта він загубив слово «можливо» при встановленні часу настання смерті.

Останні методики експертного дослідження не вимагають зазначення часу зникнення трупних плям, а вимагають зазначення того, чи змінюють вони колір, або ні. Давність настання смерті являється орієнтованими даними, вони можуть варіюватися. Час смерті у експертизі зазначив користуючись власним досвідом, таблиці не використовував. Його досвід ґрунтується на багаточисельних дослідженнях за час роботи за фахом.

Час смерті він чітко вказати не може, тільки орієнтовано. Жодна експертна методіка не дає можливість встановити точний час смерті.

Не представляється можливим встановити взаєморозташування нападника та потерпілого. Удари можуть наноситися в тому числі і кулаком. Співвідношення нападника до потерпілої (загиблої) могло постійно змінюватися.

Крім того, в судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_98 , яка повідомила, що відповідно до висновку експертизи № 156 від 08.10.2020, з моменту настання смерті до моменту дослідження трупних явищ, а саме 27.08.2016 09.25 год., пройшов проміжок біля 8-10 годин. Проте зазначений проміжок часу є приблизний та може бути хибним ще на +- 2 години в кожну сторону. Точний час неможливо було встановити, так як досліджувались трупні плями у дитини. Проте, так як немає достатньої практики досліджень трупів дітей, досліджувалось все по даним дорослої людини. Трупні явища у дітей можуть розвиватись відмінно від трупних явищ, які розвиваються у дорослих. Це питання наукою до кінця не досліджено. Експертні дані є орієнтовними, так як вони вираховувались із даних щодо дорослої людини. Враховується точний проміжок часу, ніякі стадії (гіпостази, дисфункції) не мають значення. Стадію розвитку трупних явищ оцінити не є можливим. Зникання і збліднення трупних плям це суб`єктивної сприйняття експерта. Асфіксія, крововиливи, які були у загиблої, також впливають на розвиток трупних явищ. Травматичний шок збільшує час проявів трупних плям. Астенічна статура теж впливає на розвиток трупних явищ. Таким чином, зазначений в експертизі час смерті ОСОБА_23 , можливо зменшити до 6 годин та збільшити до 12 годин, так як було недостатньо вхідних даних події.

Час смерті, вказаний в обвинувальному акті, вона не може ані підтвердити, ані спростувати, так як недостатньо даних для встановлення часу смерті.

Крім того, в судовому засіданні було допитано завідувача сектору ІЦВД та ДВ відділу БД Миколаївського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_99 , який склав висновок №868 від 22.12.2016, який повідомив, що відповідно до висновку експертизи, піднігтьовий зріз потерпілої ОСОБА_23 містить тільки генетичні ознаки потерпілої. Змиви з руки потерпілої містили генетичні ознаки потерпілої, підозрюваного ОСОБА_96 та третьої особи.

В змивах з рук вбитої дівчини він міг впевнено сказати, що там були сліди (алелії) ОСОБА_96 та третьої невстановленої особи. Проте, як зазначив експерт, «ознаками третьої особи» могли бути сліди бруду, пилу, частини занесені під час пакування та транспортування об`єкта. Тобто чіткого ДНК - профілю третьої особи під час експертизи не виявлено ДНК виділяється з поту і крові під час експертизи, розділити піт від крові неможливо.

В середньому ДНК придатне для проведення експертизи два дні.

Сумнівів в тому, що ДНК обвинуваченого ОСОБА_96 були на руці дівчини немає.

Крім того, в судовому засіданні допитано заступника начальника відділу - начальника сектору молекулярних експертиз ОСОБА_100 , який пояснив суду, що під час проведення експертиз № 715 та №716 досліджував те, що йому надійшло, фото таблиця є в матеріалах експертизи. У висновку він мав вказати факти, які не були вказані в постанові про призначення експертизи, проте мають значення у справі.

Виявлені під час проведення експертизи алелії, які не збігаються з ОСОБА_87 та потерпілою, є технічними, це статор іншої алелії, який можна було не вказувати в висновку експерта, таким чином суміші третьої особи немає в досліджуваних об`єктах.

Алелії які, начебто, належать іншій сторонній третій особі, насправді є статорами алелій, які належать обвинуваченому чи потерпілій. Статори треба розрізняти із алелії третьої особи. Досліджувані об`єкти не були чисті, є фактор їх забруднення, тому можливі неточності. Утім, у даному випадку, наявності крові третіх осіб в досліджуваних обєктах,- не має.

Крім того, в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, допитано експерта ОСОБА_101 , який склав висновок №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 29.08.2022, який, відповідаючи на запитання адвоката на протязі майже години викладав обставини, які вже були зазначені у висновку, посилаючись на пункти, сторінки, зазначені у висновку експертизи. Після чого, неодноразово пояснював адвокатам, що тотожність це коли все однаково, у зв`язку з чим, у висновку зазначено, що ДНК профіль обвинуваченого ОСОБА_9 , виявлений експертом під час проведення експертизи, збігається з ДНК профілем обвинуваченого, який зазначений у висновку експертів №715, 716, 868, тоді, як ДНК профіль свідка ОСОБА_15 не збігається з профілем, зазначеним у вищевказаних висновках експерта. ДНК профілі, встановлені під час проведення експертизи, не є частково схожими, чи не схожими, вони є тотожними, - як у випадку з ДНК ОСОБА_9 , та не тотожними, - як у випадку із свідком ОСОБА_15 .

Надаючи експертну оцінку висновкам, встановленим за результатами проведення експертизи № 716, експерт, відповідаючи на запитання адвоката, зазначив, що якщо з 15 локусів, описаних у висновку експертизи № 838, адвокат вирахував 10 подібних на локуси ДНК профіля ОСОБА_102 , то це значить, що ДНК профілі, зазначені у експертизі, не можуть належати свідку ОСОБА_15 , так як повинна бути тотожність усіх 15 локусів для встановлення ДНК профіля особи. Якщо хоча б одна алелея людини не тотожня алелії, з якою призводять порівняння, ця особа не є носієм зазначеного ДНК профілю.

Назва «змішані» генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лівої та правої рук ОСОБА_23 , зазначені у висновку експерта тому, що виявлено зміст генетичних ознак більше однієї особи, тобто окрім генетичних ознак потерпілої є генетичні ознаки ОСОБА_9 , тому вони вже є змішаними.

Крім того, порівнюючи ДНК профілі обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 , встановлено, що їх зразки відрізняються у «Д-8». У ОСОБА_15 - 14 алелій, а у ОСОБА_9 - 13 алелій.

Сліди «третьої особи» не є відповідні ДНК профілю ОСОБА_15 . Таким чином, якщо під час дослідження встановлено одну ознаку невідповідності, то це значить, що вказаній особі не належать алелії, які були встановлені під час експертизи № 716. Тобто, не може бути у людини в генотипі відсутність однієї алелії. Часткове співпадіння ДНК - профіля не може бути, лише повне співпадіння всіх алелій свідчить про встановлений ДНК - профіль особи.

Також, суд дослідив письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах, а також висновки експертів за результатами проведених експертиз за ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування та колегією суддів під час судового розгляду, а саме:

- рапорт до ч/ч Ізмаїльського РВ ГУМВС України в Одеській області про те що, по телефону «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_103 - 27.08.2016 в 07.00 годин на пустирі біля будинку АДРЕСА_3 , знайдено труп малолітньої дитини, біля 9 років;

-протокол огляду місця події від 27.08.2016 з 09.00 до 11.30 год. пустир -земельна ділянка. В ході огляду на відстані 19 м. від дороги вул. Ізмаїльської та 2,5 метрів від межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_3 виявлено труп дитини жіночої статті з ознаками насильницької смерті;

-заява ОСОБА_86 від 27.08.2016р., що вона не заперечує щодо огляду місця мешкання в АДРЕСА_3 ;

- протокол огляду від 27.08.2016 місця мешкання потерпілої ОСОБА_23 в АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено кепку чоловічу, світло - коричневого кольору, викрутку, пляшку ємкістю 1,2л. з під пива;

- протокол огляду трупу від 27.08.2016, складений в присутності понятих: ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , за участю спеціаліста - судово-медичного експерта (лікаря) - ОСОБА_106 . В ході огляду трупу виявлено 1 змив на марлевий тампон з правої руки ОСОБА_107 , який упакований в паперовий експертний пакет; 1 змив на марлевому тампоні з лівої руки, який упакований в паперовий експертний пакет, фрагменти рослин, сухої трави з волосся ОСОБА_108 ; волосся з лобової частини, тім`яної частини, потиличної частини, скроневої частини ліворуч, з скроневої частини справа, які упаковані в індивідуальні паперові згортки і упаковані в паперовий експертний пакет, зрізи нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_108 , які упаковані в паперовий експертний пакет;

-постанова про визнання предметів речовими доказами: нігтьові зрізи з правої руки ОСОБА_23 та змиви з рук трупу ОСОБА_23 ;

- протокол обшуку від 27.08.2016, який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_93 , в ході якого вилучено речі, належні обвинуваченому ОСОБА_9 , а саме: чоловічі брюки синього кольору, чоловічі труси, кросівки, сіра чоловіча майка, куртка чорного кольору, викрутка з пластмасовою ручкою зеленого кольору, викрутка з жовто - чорною ручкою;

-ухвала слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2016 про надання дозволу слідчому на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення знаряддя вбивства ОСОБА_23 ;

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 опізнала кепку, вилучену за місцем мешкання потерпілої як таку, що 26.08.2016 була одягнена на обвинуваченому ОСОБА_9 ;

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 опізнала кепку, вилучену за місцем мешкання потерпілої як таку, що 26.08.2016 була одягнена на обвинуваченому ОСОБА_9 ;

-протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_21 опізнала кепку, вилучену за місцем мешкання потерпілої як таку, що 26.08.2016 була одягнена на обвинуваченому ОСОБА_9 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_89 опізнала кепку, вилучену за місцем мешкання потерпілої як таку, що 26.08.2016 була одягнена на обвинуваченому ОСОБА_9 ;

-висновок судово - медичної експертизи № 388 від 23.09.2016, відповідно до якого на тілі потерпілої ОСОБА_23 виявлено:

- 11 проникаючих та непроникаючих ран, у тому числі на грудній клітці зправа та в середній третині між лівою ключичною та передньою серединною лініями; на шиї в нижній третині по задній поверхні; на спині зліва та з права; на волосяній частині голови.

Виявлені на тілі ОСОБА_23 рани (№№ 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8) - мають ознаки колотих та могли утворитися колючим предметом, який можливо має чотири грані (ребра) або заточенності. Даний підсумок підтверджується результатами криміналістичного дослідження (Акт судово - медичного дослідження (№ 434/388 від 30.08.16р).

Непроникаючі рани (№№ 9, 10, 11) на голові ОСОБА_23 являються результатом дії тупого предмета з контактуючою поверхнею круглої або овальної форми при ударі під кутом.

Проникаючі колоті (рани №№ 1, 2, 4, 5) ушкодження на грудній клітці, а також пошкодження м`язів грудної клітки; пристінкової плеври, лівої та правої легені у ОСОБА_23 , викликали небезпечні для життя явища і відповідно до п.п. 2.1.2; і 2.1.3 ), "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_23 настала в результаті чотирьох (рани №№ 1, 2, 4, 5) колотих поранень передньої поверхні грудей зліва та справа, проникаючих в грудну порожнину з пошкодженням м`яких тканей, пристіночної плеври, лівої та правої легені, які ускладнилися скупченням крові в плевральних порожнинах в обсязі 590 мл і морфологічними проявленями смерті, яка швидко настала.

Крім того, експертом встановлено ушкодження задньої стінки глотки з ушкодженням м`якого піднебіння, надгортанника та крапкові темно-червоні крововиливи в кон`юнктиві правого ока.

Виявлення крапкових темно-червоних крововиливів в кон`юнктиві правого ока та під плеврою легень - поодинокі точкові і дрібно плямисті крововиливи темно-червоного кольору. Ці ознаки свідчить про підвищення внутрішньовенного тиску і збільшенні проникності судинної стінки що призводить до нестачі кисню (гіпоксія).

При огляді місця виявлення трупа та дослідженні дитини ОСОБА_23 , та подальшої судово-медичної експертизи виявлені ознаки механічної асфіксії, а саме: виявлення в порожнині роту чужорідних речовин (трава та щіпки деревини). Наявність чужорідних включень в верхніх дихальних шляхах (глотка, м`яке піднебіння) викликає набряк м`яких тканин, внаслідок яких ускладнюється процес дихання що призводить до розвитку гіпоксії. Виявлені синець та садна на передній правій боковій поверхні шиї на межі середньої та верхньої третини шиї, та поодинокі крововиливи в поверхневі та середні м`язи шиї переважно в передніх правих відділах в середній третині шиї. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, (ударів, здавлення шиї), наслідки яких перешкоджали диханню.

Також експертом виявлено рану за № 12,- конусоподібний розрив задньої стінки піхви. Розрив дівочої плівки на 6-ти годинах умовного циферблату годинника.

Характер, морфологічні особливості описаного ушкодженя (Рана 12) у ОСОБА_23 , свідчать про те, що вона являється результатом дії тупого предмета, з гладкою контактуючою поверхнею.

Порушення дівочої пліви утворилося внаслідок дії тупого предмета, можливо внаслідок введення статевого члена, або іншого предмета, схожого на нього. Порушення дівочої пліви внаслідок введення пальця в статеві органи потерпілої маловірогідна. Скоєння статевого акту було здійснене з застосуванням фізичної сили для перешкоджання опору потерпілої, а саме наявність ушкоджень (рани голови), на обличчі, на передній поверхні шиї, на тілі - синці та садна. А головне: наявність конусоподібного розриву задньої стінки піхви, який утворився внаслідок насильницького введення статевого члену.

Судово-медичних даних, вказуючих на характерні ушкодження для здійснення насильницьких статевих зносин неприроднім шляхом немає.

Крім того, виявлені наступні ушкодження:

- повний косо-поперечний перелом горизонтальної гілки нижньої щелепи з права, між другим та третім зубом.

Перелом нижньої щелепи виник від вигину її правої гілки до середини в результаті прикладання сили в області правого кута при фіксації щелепи лівої половиною. Цей перелом міг виникнути від дії тупого твердого предмета з переважаючою контактуючою поверхнею, з місцем докладання сили - права сторона обличчя, в напрямку справа-наліво. При цьому голова була фіксована (спиралася лівої половиною об тупий твердий предмет з переважаючою плоскою поверхнею);

-садна над середньою третиною правої брові; на правій половині обличчя; на спині у верхній і середній третині, на верхній губі зліва; на нижній губі біля кута рота;

-синці: на правій поверхні обличчя, в проекції нижньої щелепи; у лобній області праворуч над правою бровою; на верхній повіці правого ока; на підборідді з справа; на передній поверхні правого плечового суглоба; на передньо - зовнішній поверхні лівого плечового суглоба, на передній поверхні правого стегна на межі верхньої та середньої третини, на лівій вушній раковині; на передньо правій боковій поверхні шиї на межі середньої та верхньої третини;

Садна, синці являються результатом дії тупого предмета. У зв`язку з відсутністю в пошкодженнях відображення індивідуальних характерних слідообразуючих ознак травмуючого предмета (предметів), висловитися про індивідуальні конструкційні особливості контактуючої поверхні зіткнення не представляється можливим.

-крововиливи в м`які тканини грудної клітки (зліва та з справа);

-вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах в лобній, та тім`яній області;

-ушкодження на пристіночній плеврі в лівій та правій плевральній порожнині;

-сліпі щілиновидно-овальні пошкодження тканини лівої (в проекції ран 4, 5) та правої легені (в проекції ран 1, 2), з крововиливами навколо ушкоджень в зоні ранових каналів;

-розрив печінки на діафрагмальній поверхні та розповсюджується на передню поверхню правої частки;

-перелом 5 правого ребра по правій задній пахвовій лінії;

-переломи лівих ребер 4, 5, 6, 7 ребер (5, 6, 7 - з ушкодженням пристінкової плеври) по лівій передній пахвовій лінії.

Переломи ребер у ОСОБА_23 - місцеві та виникли від деформації вигину опуклістю досередини (тобто від пере розгинання), про що свідчать ознаки розтягування на їх внутрішніх поверхнях і стиснення на зовнішніх. Вся сукупність цих переломів могла виникнути від впливу (удару, натискання) тупого твердого предмета з сплощеною переважною контактуючою поверхнею, з місцем докладання сили ззаду, ззовні і в напрямку вперед всередину.

Виявлені ушкодження грудної клітки та живота (перелом 5 правого ребра по правій задній пахвовій лінії; переломи лівих ребер 4, 5, 6, 7 ребер по лівій передній пахвовій лінії (5, 6, 7 - з ушкодженням пристінкової плеври), а також розрив печінки на діафрагмальній поверхні та розповсюджується на передню поверхню правої частки).

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, (ударів, здавлення грудної клітини та живота), наслідки яких перешкоджали екскурсії легень (при виробництві вдиху і видиху).

Кожне із зазначених ушкоджень, узяте окремо, не є смертельним, але, розвиваючись одночасно, через загальне ускладнення (переломи, масивна крововтрата) посилюють перебіг патологічного процесу.

Характер пошкоджень і ступінь вираженості реактивних змін в області них, вказують на те, що всі пошкодження завдані при житті та утворилися незадовго до смерті, вкрай обмежений інтервал часу (можливо одне за другим), що підтверджується мінімальної виразністю реактивних змін (без вираженої клітинної реакції), виявлених при судово - гістологічному дослідженні.

З урахуванням ступеня вираженості трупних явищ (враховуючи пору року, умов перебування трупа), зазначених в протоколі огляду місця події, складеного 27.08.2016 ст. слідчим СВ Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_109 , початий о 09:00, закінчено об 11:30 годин, можна встановити, що з моменту смерті до моменту огляду на місці події пройшло від 12 до 8 годин.

Характер пошкоджень і ступінь вираженості реактивних змін в області ушкоджень, вказують на те, що всі пошкодження завдані при житті, і могли утворитися незадовго до смерті. ОСОБА_23 могла знаходитися в свідомості після отримання тілесних ушкоджень, вкрай обмежений інтервал часу, який пов`язаний з наростаючими явищами шоку.

Характер і локалізація ушкоджень на тілі (розташування на різних поверхнях), вказує на той факт, що в момент нанесення ушкоджень, потерпіла могла знаходитися в різному становищі, позі. Скоріш за все, що взаємне розташування до травмуючих предметів неодноразово змінювалося.

Напрямок ранових каналів (в результаті яких настала смерть потерпілої) - спереду назад дозволяє вважати, що потерпіла в момент удару була звернена передньою поверхнею грудей до травмуючого знаряддя. Відсутність слідів крові з проникаючих ран на передній поверхні грудей у вигляді потьоків на тулубі вказує на можливе горизонтальне положення потерпілої на початку внутрішньої кровотечі.

Після отриманих тілесних ушкоджень (синці, садна, перелом нижньої щелепи, переломи ребер), потерпіла мала можливість здійснювати самостійно будь-які координовані дії (ходити, розмовляти, чинити опір і т.д.) короткий проміжок часу.

Однак, після вище зазначених ушкоджень, потерпілій ОСОБА_23 були причинені проникаючі колоті (рани №№ 1, 2, 4, 5) поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, внаслідок чого, з сукупністю отриманих нею тілесних ушкоджень, потерпіла не могла - кричати, пересуватись, чинити опір і вчиняти при цьому інші цілеспрямовані дії.

При судово - токсикологічному дослідження (токсикологічного) № 3784/388 від 29.08.2016р. етиловий спирт в трупі не виявлений;

- висновок №557 від 30.11.2016 року, на передній та і на задній поверхні обох половинок брюк по всій поверхні розташовані рясні білясті, жовтуватого та зеленуватого кольорів накладення речовини, схожої з цвіллю, які значно ускладнюють їх дослідження, тощо.

- висновок комісійної судової - медичної експертизи №156 від 08.10.2020 (доповідач - судово - медичний експерт ОСОБА_98 ) за фактом смерті ОСОБА_110 , відповідно до якого, до смерті ОСОБА_23 призвели два травматичних процеси, а саме поєднана травма голови і тулуба та кровотеча, які призвели до розвитку травматичного шоку, а також механічна асфіксія, течія будь-якого з них (окремо) могла призвести до настання смерті. У даному конкретному випадку до смерті потерпілої призвели оба фактори у їх сукупності.

Давність настання смерті визначається за декількома показниками у сукупності, а не суто за поодинокими ознаками. Також на визначення давності смерті впливає генез (походження) смерті, дані навколишнього середовища. Враховуючи, що до смерті постраждалої призвели два фактори, які є різними і викликають різні проявлення трупних явищ (самі по собі), а саме на настання смерті ОСОБА_23 впливали як шокові реакції (які дають одну картину трупних явищ), за рахунок поєднаної травми голови, тулуба, а також механічна асфіксія, яка супроводжується зовсім іншою картиною розвитку трупних явищ, можливо дійти до наступного, а саме, що з моменту настання смерті до моменту дослідження трупних явищ, а саме 27.08.2016р. 09.25 год. пройшов проміжок біля 8-10 годин;

-висновок експерта №868 від 22.12.2016 за результатами проведення судової молекулярно - генетичної експертизи (проведення судової експертизи доручено завідувачу сектору ІЦВД та ДВ відділу БД Миколаївського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_111 ) відповідно до якої вбачається, що генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лівої та правої рук ОСОБА_23 є змішаними, тобто містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 , підозрюваного ОСОБА_9 та іншої невстановленої особи;

-висновок експерта № 715 від 19.10.2016р. ( експерт ОСОБА_112 ) відповідно до якого генетичні ознаки крові та клітин на фрагментах деревини, вилученої з ротового отвору потерпілої та на трусах потерпілої ОСОБА_23 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_23 і не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_9 ;

- висновок експерта №716 від 07.10.2016 (експерт ОСОБА_112 ) за результатами проведення судової молекулярно - генетичної експертизи, відповідно до якого генетичні ознаки крові та клітин на марлевих тампонах зі змивами обох рук підозрюваного ОСОБА_9 збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_23 і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки клітин на футболці, викрутці з руків`ям зеленого кольору, на підкладці чорної куртки та чоловічих трусах - є змішаними, тобто містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 та підозрюваного ОСОБА_9 ;

- висновок експерта № 556 від 01.11.2016 за результатами проведення судово - медичної експертизи. Відповідно до висновку не виключається можливим нанесення колотих ран на клапті шкіри грудної клітини та фрагменті грудної клітини, вилучених від трупа ОСОБА_23 , як викруткою з зеленою ручкою, так і викруткою з жовто - чорною ручкою, представленими на експертизу.

Враховуючи висновки акта судово - медичного дослідження №434- МК від 30.08.2016р. та дані висновку експерта №716 від 07.10.2016р. можна припустити, що найвирогідніше, колоті рани на клапті шкіри грудної клітини та фрагменті грудної клітини, вилучені від трупа ОСОБА_23 , могли бути нанесені викруткою з зеленою ручкою (об`єкт №7 - викрутка зеленого кольору, вилучена під час обшуку будинку, де мешкав ОСОБА_9 ), наданою на експертизу.

-висновок експерта №422 від 27.08.2016, згідно якого в мазках - відбитках і тампоні-змиві з голівки статевого члену ОСОБА_9 знайдені одиничні ізольовані лежачі епітеліоцити та на об`єкті (№1) - пласт ядровмісних клітин. Встановити статеву та регіональну належність клітин не представилось можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево специфічної диференціації, і у зв`язку з не виявленням у клітинах характерних морфологічних та цитохімічних ознак. Крім цього, в тампоні - змиві (об`єкт №2) знайдені елементи калових мас, що не підлягають подальшої ідентифікації;

-висновок експерта № 1023 від 10.11.2016, відповідно до якого на джинсових брюках, правому кросівку підозрюваного ОСОБА_9 виявлена кров людини, яка при визначенні групової приналежності, не виключає можливість її походження від потерпілої ОСОБА_23 ;

- висновок експертизи № 1031 від 08.11.2016, відповідно до якого предметом дослідження слугувала полімерна пляшка з під пива, вилучена 27.08.2016 в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_3 (місце мешкання потерпілої). На пляшці наклейка з надписом «Чернігівське». Пляшка закрита кришкою білого кольору. На кришці на бічній поверхні наявна пляма темно-сірого кольору (обєкт №2). У верхній третині пляшки мається помарка сірого кольору (обєкт №3). На наклейці в верхній третині є пляма темно - коричневого кольору (обєкт №4) . Для виявлення наявності потових виділень та слини на пляшці були зроблені змиви з вказаних обєктів та з вільної частини під кришкою (обєкт №5).

Відповідно до висновку експерта, на пляшці, вилученій з місця події, в об`єкті №3 не можна виключити змішування слини потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 ; в об`єкті №4 не виключається походження слини від потерпілої ОСОБА_23 ; в об`єкті №5 не виключається походження потових виділень від підозрюваного ОСОБА_9 ;

-висновок експерта №1024 від 08.11.2016, відповідно до якого, походження крові на ґрунтово-трав`яному покритті, на дитячій сукні, крові та слині на фрагменті дерев`яного кілочка №1 (об`єкт №21), вилучених з місця події, не виключається від потерпілої ОСОБА_23 . На фрагменті дерев`яної палиці рослинного походження (об`єкт №20), вилученої з місця події, не виключається змішування крові, слини, потових виділень потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 . На фрагменті дерев`яного кілочка №11 (об`єкт №22), де виявлені потові виділення та слина, не можна виключити їх походження та змішування від потерпілої ОСОБА_23 (слини) і потових виділень підозрюваного ОСОБА_9 . Походження слини на фрагменті дерев`яного кілочка №11 (об`єкт №223), вилученому з місця події, не виключається від потерпілої ОСОБА_23 і виключається від підозрюваного ОСОБА_9 . На фрагменті полімерного шланга, вилученому з місця події, в об`єктах №24 27 не можна виключити змішування потових виділень потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 (незалежно від категорії видільництва). Походження потових виділень на фрагменті полімерного шланга, вилученою з місця події, в об`єктах №25,26 не виключається від підозрюваного ОСОБА_113 та виключається від потерпілої ОСОБА_23 .

На дитячій сукні, вилученій з місця події, сперматозоїдів не виявлено.

-висновок №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 24.05.2022, відповідно до якого встановити ДНК-профілі (генетичні ознаки) біологічного матеріалу в змиві з робочої частини викрутки, вилученої в ході обшуку в кімнаті будинку ОСОБА_9 (об`єкт № 3), та біологічного матеріалу в змиві з руків`я викрутки, вилученої в ході обшуку в кімнаті будинку ОСОБА_9 (об`єкт № 4), не представилося за можливе, ймовірно, через вкрай низьку кількість та виражену деградацію генетичного матеріалу у досліджуваних об`єктах, який виявився непридатним для молекулярно-генетичного аналізу наявними методиками в повному обсязі.

ДНК-профіль (генетичні ознаки) біологічного матеріалу на вирізках з тампону зі змивом з правої руки потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 5) визначений частково та є змішаним. Встановлення часткового ДНК-профілю (часткових генетичних ознак) біологічного матеріалу об`єкту № 5 не дає можливості встановити належність досліджуваного біологічного матеріалу конкретній особі.

ДНК-профіль (генетичні ознаки) біологічного матеріалу на вирізках з тампону зі змивом з лівої руки потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 5) визначений частково. Встановлення часткового ДНК-профілю (часткових генетичних ознак) біологічного матеріалу об`єкту № 6 не дає можливості встановити належність досліджуваного біологічного матеріалу конкретній особі.

ДНК-профіль (генетичні ознаки) об`єкта № 2 зразок рідкої крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілком збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 - зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновку експерта № 715 від 19.10.2016 року, № 716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року судової експертизи, проведеної у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України та може належати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999999 %.

ДНК-профіль (генетичні ознаки) об`єкта № 1 - зразок рідкої крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 - зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновку експерта № 715 від 19.10.2016 року, № 716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року судової експертизи, проведеної у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.

ДНК-профіль (генетичні ознаки обекта № 1 зразок рідкої крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 1 - змив РБК з фрагментів деревини, вилучених з ротового отвору потерпілої ОСОБА_23 , відповідно до висновку експерта № 715 від 19.10.2016 року судової експертизи, проведеної у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.

ДНК-профіль (генетичні ознаки) об`єкта №1 - зразок рідкої крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 - вирізка РБК з трусів потерпілої ОСОБА_23 , відповідно до висновку експерта № 715 від 19.10.2016 року судової експертизи, проведеної у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України;

-висновок судово-психіатричних експертів №132 від 27.09.2016, відповідно до якого ОСОБА_9 , на час коли були скоєні правопорушення, у яких він звинувачується, на будь-який хронічний психічний розлад (хворобу), уроджену розумову відсталість або придбане недоумство (деменцію), розлад особистості не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, або іншому хворобливому психотичному стані не перебував, тому він був здатним у повній мірі усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_9 також не страждає на будь-який хронічний психічний розлад (хворобу), уроджену розумову відсталість або придбане недоумство (деменцію), розлад особистості, на будь який інший хворобливий психічний розлад, тому він у повній мірі усвідомлює свої дії, та (або) керує ними, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного провадження, та надавати про них пояснення. За своїм психічним станом може приймати участь у судово-слідчому розгляді справи.

Призначення примусових заходів медичного характеру не потребує;

-довідка ОСК ГУНП України в Одеській області, щодо відсутності даних про притягнення до кримінальної відповідальності чи засудження обвинуваченого ОСОБА_9 станом на 30.08.2016:

-посередня характеристика на обвинуваченого ОСОБА_9 з місця мешкання та навчання. Відповідно до яких вбачається, що останній фактично мешкав в АДРЕСА_1 та навчався КЗ «Утконосівська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат для дітей з вадами розумового розвитку» з діагнозом F-11;

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_23 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-копія свідоцтва про смерть ОСОБА_23 -27.08.2016 року;

-постанова слідчого від 25.11.2021 про закриття кримінального провадження №0001038 від 01.08.2017 за ч. 1 ст. 127 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні викладені вище докази вчинення злочинів ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 152, п.п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується дослідженими судом доказами:

- протоколом огляду місця події від 27.08.2016 (09.00-11.30) пустиру -земельної ділянки на відстані 19 м. від дороги вул. Ізмаїльської та 2,5 метрів від межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_3 виявлено труп дитини жіночої статі з ознаками насильницької смерті, а саме ОСОБА_23 - 2007 р.н.;

- протоколом огляду від 27.08.2016 місця мешкання потерпілої ОСОБА_23 в АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено кепку чоловічу, світло - коричневого кольору, яка відповідно до матеріалів кримінального провадження, належала обвинуваченому ОСОБА_9 та пляшку ємністю 1,2л. з під пива , на якій, відповідно до висновку експерта № 1031 від 08.11.2016, не виключається походження потових виділень від підозрюваного ОСОБА_9 );

- протоколом обшуку приміщення від 27.08.2016 за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході якого було вилучено у тому числі викрутку з пластмасовою ручкою зеленого кольору, на якій, відповідно до висновку експерта №716 від 07.10.2016, генетичні ознаки клітин на викрутці містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 та підозрюваного ОСОБА_9 .

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів стосовно малолітньої ОСОБА_23 підтверджується наступними речовими доказами, виявленими та вилученими в ході досудового розслідування кримінального провадження, які відповідно до висновку експерта мають генетичні ознаки обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: змиви з правої та лівої рук потерпілої ОСОБА_23 ; футболка, чорна куртка та чоловічі труси, вилучені за місцем мешкання обвинуваченого; джинсові брюки, правий кросівок підозрюваного ОСОБА_9 , фрагменти дерев`яної палиці рослинного походження, фрагменти дерев`яного кілочка, фрагменти полімерного шлангу, які були вилучені з місця вчиненого злочину.

А також змиви з обох рук підозрюваного ОСОБА_9 , які мають генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 .

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується:

-висновком експерта №868 від 22.12.2016, відповідно до якого вбачається, що генетичні ознаки крові та клітин у змивах з лівої та правої рук потерпілої ОСОБА_23 06.11.2011 є змішаними і містять у тому числі генетичні ознаки підозрюваного ОСОБА_9 ;

-висновком експерта №716 від 07.10.2016 (експерт ОСОБА_112 ), відповідно до якого генетичні ознаки крові та клітин на марлевих тампонах зі змивами обох рук підозрюваного ОСОБА_9 збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_23 і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки клітин на футболці, викрутці з руків`ям зеленого кольору, на підкладці чорної куртки та чоловічих трусах, вилучених за місцем мешкання обвинуваченого, - є змішаними, містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 та підозрюваного ОСОБА_9

-висновком експерта № 556 від 01.11.2016, відповідно до якого найвирогідніше, колоті рани на клапті шкіри грудної клітини та фрагменті грудної клітини, вилучених від трупа ОСОБА_23 , могли бути нанесені викруткою з зеленою ручкою (обєкт №7 - викрутка зеленого кольору, вилучена під час обшуку будинку, де мешкав ОСОБА_9 ), наданою на експертизу;

-висновком експерта №1024 від 08.11.2016, відповідно до якого на фрагменті дерев`яної палиці рослинного походження (об`єкт №20), вилученому з місця події, не виключається змішування крові, слини, потових виділень потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 . На фрагменті дерев`яного кілочка №11 (об`єкт №22), де виявлені потові виділення та слина, не можна виключити їх походження та змішування від потерпілої ОСОБА_23 (слини) і потових виділень підозрюваного ОСОБА_9 . На фрагменті полімерного шланга, вилученому з місця події, в об`єктах №24, 27 не можна виключити змішування потових виділень потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 (незалежно від категорії видільництва). Походження потових виділень на фрагменті полімерного шланга, вилученого з місця події, в об`єктах №25,26 не виключається від підозрюваного ОСОБА_113 та виключається від потерпілої ОСОБА_23 ;

-висновком експерта № 1023 від 10.11.2016, відповідно до якого на джинсових брюках, правому кросівку підозрюваного ОСОБА_9 виявлена кров людини, яка при визначенні групової приналежності, не виключає можливість її походження від потерпілої ОСОБА_23 ;

-висновком № 1031 від 08.11.2016, відповідно до якого на полімерній пляшці із під пива, вилученої 27.08.2016 в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_3 (місце мешкання потерпілої), в об`єкті №3 (помарка сірого кольору на верхній третині пляшки) не можна виключити змішування слини потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 ; в об`єкті №5 (змиви з усіх об`єктів дослідження та з вільної частини під кришкою) не виключається походження потових виділень від підозрюваного ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 29.08.2022, відповідно до якого: крім іншого, встановлено, що зразок рідкої крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілком збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновків експертів № 715 від 19.10.2016 , №716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року судових експертиз, проведених у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, та може належати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999999 %.

Таким чином, вбачається, що доводи сторони захисту, що ОСОБА_9 не здійснював будь які протиправні злочинні дії стосовно потерпілої ОСОБА_23 спростовуються речовими доказами, які є прямими доказами вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 особливо тяжких злочинів стосовно малолітньої потерпілої ОСОБА_23 , та обставинами, встановленими експертами під час проведення експертиз, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві висновки, за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується свідченнями потерпілої ОСОБА_21 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_58 , ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_89 , які хоча і не були безпосередніми очевидцями події, проте свідченнями щодо обставин справи, спростували версії обвинуваченого ОСОБА_9 щодо долі речових доказів, поведінки обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 . Показання зазначених свідків між собою співпадають та погоджуються з зібраними відповідно до вимог КПК України доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати їх недопустимими доказами.

Так, відповідно до свідчень потерпілої ОСОБА_21 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_114 , ОСОБА_58 спростована версія обвинуваченого щодо втрати обвинуваченим ОСОБА_9 речового доказу (кепки коричневого кольору) вдома у потерпілої до повернення до бару «Фортуна». Зазначені свідки бачили кепку, вдягнену на ОСОБА_9 , вже після його повернення з дому ОСОБА_15 до бару. Крім того, свідок ОСОБА_58 не бачила обвинуваченого ОСОБА_9 до повернення його до бару, проте засвідчила, що після 00.30 години 27.08.2016 на ньому була вдягнута кепка коричневого кольору. Вказане свідчить про те, що після того, як обвинувачений ОСОБА_9 покинув бар «Фортуна» він повертався до помешкання ОСОБА_21 та ОСОБА_15 .

Крім того, допитані в суді потерпіла ОСОБА_21 та свідок ОСОБА_18 спростували доводи обвинуваченого, що ОСОБА_9 , начебто з 01.00 години до 01. 45 години, стояв біля бару та пив каву. Так, потерпіла зазначила, що обвинувачений ОСОБА_9 після повернення до бару купив пляшку пива 1,2 л., після чого, перебуваючи в агресивному стані, вийшов з бару. Свідок ОСОБА_18 підтвердила слова потерпілої, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_9 біля бару тримав в руках пляшку з під пива. Зазначені свідчення суд приймає до уваги та визнає такими, що підтверджуються обставинами справи, а саме речовим доказом: полімерною пляшкою із під пива, вилученою 27.08.2016 в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_3 (місце мешкання потерпілої).

Відповідно до висновку № 1031 від 08.11.2016, на пляшці, вилученій з місця події, в об`єкті №3 не можна виключити змішування слини потерпілої ОСОБА_23 з потовими виділеннями підозрюваного ОСОБА_9 ; в об`єкті №5 не виключається походження потових виділень від підозрюваного ОСОБА_9 .

Зазначені обставини суд визнає як докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів стосовно неповнолітньої ОСОБА_23 .

Одночасно під час судового розгляду обвинувального акту не знайшла свого підтвердження версія сторони захисту згідно якої свідок ОСОБА_15 вдома перед поверненням до бару перевдягався з метою знищення доказів злочину. Так, під час сулового розгляду обвинувального акту не представилось можливим достеменно встановити сам факт перевдягання свідка ОСОБА_15 в ніч з 26.08.2016 на 27.08.2016. Так, показання свідків та потерпілої, допитаних в судовому засіданні з цього питання, різняться. Так, допитані в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_21 та свідок ОСОБА_18 повідомили, що свідок ОСОБА_15 прийшов до бару після 24.00 години 26.08.2016 в тому ж одязі, в якому і був на протязі усього вечора 26.07.2016. Лише допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 , відповідаючи на запитання сторони захисту повідомив суду, що, як йому здається, свідок ОСОБА_15 , який при вході до бару пройшов повз свідків, навіть не підійшовши до них, прийшов до бару в іншій одежі. При цьому, як зазначили свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_115 , йдучи додому, після святкування дня народження, свідок ОСОБА_15 знаходячись в стані сильного алкогольного сп`яніння, падав на дорогу, що в свою чергу, свідчить про те, що свідок ОСОБА_15 мав об`єктивні причини перевдягатися, проте в ході судового розгляду обвинувального акту, не було встановлено та доведено що причина зміни одягу свідком ОСОБА_15 була пов`язана з вчиненням ним кримінальних правопорушень стосовно потерпілої ОСОБА_21 , як на тому наполягає сторона захисту. Жодних фактів на підтвердження версії сторони захисту з цього приводу, під час судового розгляду обвинувального акту не було встановлено.

Одночасно суд звертає на увагу той факт, що свідок сторони обвинувачення ОСОБА_28 , допитаний в судовому засіданні завдяки запрошенням в телефонній розмові стороною захисту, не міг згадати, ані день, ані місяць та навіть рік події, не знав прізвище ОСОБА_15 , не пам`ятав чи був обвинувачений ОСОБА_9 , з яким свідок ОСОБА_28 був цілий вечір в одній компанії, і з яким в нього відбувся словесний конфлікт, вже біля бару, після повернення ОСОБА_9 з будинку ОСОБА_116 , одягнений з 26.08.2016 на 27.08.2017 рік в кепку коричневого кольору, проте, майже через 4 роки після дати пригоди, повідомив, про те, що ОСОБА_15 , який повернувшись з дому одразу зайшов до бару, навіть не підійшовши до свідка ОСОБА_28 та інших свідків, які знаходились біля бару, вже був одягнений в інший одяг, при цьому точно пам`ятаючи, що обвинувачений ОСОБА_9 не перевдягався на протязі вечора.

Доводи сторони захисту, що якщо обвинувачений ОСОБА_9 вчинив вказані злочини, на одежі обвинуваченого ОСОБА_9 повинні були залишитися реп`яхи, остюки, частки землі та злакових культур також є голослівними , так як експерт у висновку №557 від 30.11.2016 року вказав, що на одязі ОСОБА_9 , виявлені не встановлені сліди, схожі з цвіллю. Обвинувачений ОСОБА_9 в день вчинення злочину був в шкіряній куртці, на яку не чіпляються реп`яхи, та з якої легко змиваються сліди землі, бруду. Під час судового розгляду обвинувального акту встановлено, що після повернення ОСОБА_9 додому, хтось в ночі терміново виправ одяг ОСОБА_9 , без пояснення логічних причин такої активності в нічний час. Тому доводи сторони захисту в даному випадку зводяться до перекручування встановлених судом фактів, надання переваги одним фактам та замовчування інших доводів.

Згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК мне містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Як вбачається, у цьому кримінальному провадженні наявні як прямі докази у виді речових доказів, низки висновків експертів так і непрямі докази у виді показань потерпілої та свідків, які у сукупності доводять вину ОСОБА_9 в інкримінованих йому злочинах. На підставі сукупності вищенаведених належних і допустимих доказів, які з урахуванням обставин цього кримінального провадження та висунутих на свій захист непослідовних версій обвинуваченим щодо обставин справи, що не узгоджувалися із вказаними доказами, дозволяють суду встановити винуватість ОСОБА_9 у вчиненні зґвалтування та умисного вбивства малолітньої ОСОБА_23 відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Версії обвинуваченого, висунуті на свій захист, були проаналізовані судом і визнаються неспроможними.

Так, щодо наявність алібі обвинуваченого ОСОБА_9 на час настання смерті потерпілої ОСОБА_23 , судом встановлено.

Відповідно до висновків експертів судово - медичної експертизи № 388 від 23.09.2016 та №156 від 08.10.2020 вбачається, що час настання смерті потерпілої відбувся за 8-12 годин до початку огляду трупа 09.00 годин, таким чином з 21.00 години 26.08.2016 до 01.00 години 27.08.2016.

З урахуванням викладеного судом було допитано експерта ОСОБА_98 , яка повідомила, що зазначений у висновку експертизи проміжок часу настання смерті потерпілої є приблизний та може бути хибним ще на +- 2 години в кожну сторону. Точний час неможливо було встановити, так як досліджувались трупні плями у дитини. Проте, так як в експертній практиці немає достатньо прикладів досліджень трупів дітей, досліджувалось все по даним дорослої людини. Трупні явища у дітей можуть розвиватись по різному від дорослих. Це питання наукою до кінця не досліджено. Дані є орієнтовними, так як вони вираховувались із даними щодо дорослої людини. Асфіксія, крововиливи, які були у загиблої, також впливають на розвиток трупних явищ. Травматичний шок збільшує час проявів трупних плям. Астенічна статура теж впливає на трупні явища. Таким чином, зазначений в експертизі час, можливо зменшити до 6 годин та збільшити до 12 годин. Час смерті, вказаний в обвинувальному акті, вона не може ані підтвердити, ані спростувати, так як недостатньо даних для встановлення часу смерті.

Крім того, в судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_97 , який повідомив, що час смерті він чітко вказати не може, тільки орієнтовно. Година смерті встановлена умовно, похибка можлива навіть в чотири години. Дані, які вказані у висновку експерта, мають середні значення, вони можуть змінюватись, таким чином смерть дівчинки могла бути і о 02.30 годині ночі. Час смерті експертом встановлюється приблизний, у кожної людини порізному встановлюється, все залежить від особливостей організму. Жодна методіка не дає можливість встановити точний час смерті. В акті експерта загублено слово «можливо» при встановленні часу настання смерті.

Таким чином, відповідно до показань експертів ОСОБА_97 та ОСОБА_98 , сучасна криміналістика не може встановити точний час смерті малолітньої потерпілої ОСОБА_23 .

Не представилося можливим визначити більш точний час смерті також шляхом допиту свідків, обвинуваченого. Так, свідок ОСОБА_15 зазначає, що потерпіла ОСОБА_23 біля 01.10 - 01.15 години 27.08.2016 спала у кімнаті, у той час обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що приблизно в 00.45 - 00.50 годин він бачив потерпілу ОСОБА_23 , яка прийшла до кімнати з подвір`я.

Усунути протиріччя щодо часу закінчення спільного перебування свідків та обвинуваченого за місцем мешкання ОСОБА_20 з метою вирахування точного часу знаходження потерпілої ОСОБА_23 живою, не представилося можливим, у зв`язку з тим, що свідки, відповідно до їх свідчень, знаходились в стані алкогольного сп`яніння, та ніхто, окрім обвинуваченого, який згідно його показів, слідкував за часом похвилинно, не слідкували за точним часом, у зв`язку з чим вказували в суді приблизний час закінчення святкування. У деяких свідків воно закінчувалось після 00.00 години 27.08.2016, а у інших біля 01.00 години.

Таким чином, не зважаючи на різні обставини, зазначені у свідченнях свідків та обвинуваченого, вбачається, що потерпіла ОСОБА_23 щонайменше станом на 00.50 була жива, тобто її смерть могла наступити лише після цього часу, проте ніяк не у період часу з 21.00 години.

Відповідно до свідчень свідків вбачається, що востаннє вони бачили ОСОБА_9 , який знаходився в агресивному стані біля бару «Фортуна», не пізніше 01.30 години, після чого свідки розійшлись по домівкам без обвинуваченого ОСОБА_9 , таким чином алібі у ОСОБА_9 після 01.30 години,- відсутнє.

Адже показання обвинуваченого про те, що він прийшов додому біля 02.00, після чого поспілкувався з братом та матір`ю та пішов спати до своєї кімнати є неправдивими та спростовані свідченнями як брата, так і матері обвинуваченого. Так, свідок ОСОБА_67 повідомив, що востаннє бачив ОСОБА_9 увечорі 26.08.2016 року, а потім вже зустрівся з ним 27.08.2016, коли працівники поліції виводили ОСОБА_9 з будинку де він мешкав. Матір обвинуваченого ОСОБА_117 взагалі повідомила, що обвинувачений 26.08.2016 цілий день був вдома, а потім повернувся о 22.00 годині в тверезому стані та ліг спати, що очевидно є завідомо неправдивими показаннями свідка.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що свідок ОСОБА_58 повідомила, що приблизно після 00.00 години, але до 02.00 години, знаходячись біля бару, вона чула зі сторони городів, які розташовані біля будинку потерпілої, якийсь крик або стогін. На той момент обвинуваченого ОСОБА_9 вже не було а ні в барі, а ні біля бару, тоді як свідок ОСОБА_15 у вказаний проміжок часу допомагав потерпілій ОСОБА_21 працювати у барі. Вказані покази свідка ОСОБА_58 спростовують доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_9 алібі на момент смерті ОСОБА_23 .

Щодо версії обвинуваченого ОСОБА_9 що генетичні сліди, зазначені у висновках експертів, належать не йому, а свідку ОСОБА_15 , який, на думку обвинуваченого, вчинив злочин стосовно потерпілої ОСОБА_23 , залишився з нею в агресивному стані після 00.45 години, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до висновків експертів №868 від 22.12.2016; №716 від 07.10.2016; № 556 від 01.11.2016; №1024 від 08.11.2016; № 1023 від 10.11.2016; № 1031 від 08.11.2016; №149 29.08.2022, генетичні ознаки обвинуваченого ОСОБА_9 виявлено: на руках потерпілої малолітньої ОСОБА_23 ; на пляшці, вилученій за місцем мешкання потерпілої, на фрагменті дерев`яної палиці рослинного походження, на фрагменті дерев`яного кілочка, на фрагментах полімерного шлангу, вилучених з місця події. У той час як генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 виявлено на обох руках підозрюваного ОСОБА_9 , на футболці, викрутці з руків`ям зеленого кольору, на підкладці чорної куртки та чоловічих трусах, вилучених за місцем мешкання обвинуваченого, на джинсових брюках, правому кросівку підозрюваного ОСОБА_9 .

В судовому засіданні, окрім вказаного, обвинуваченим зазначалась версія щодо надання ОСОБА_15 27.08.2016 об 01.45 хвилин біля бару «Фортуна» обвинуваченому ОСОБА_9 викруток, на одній з яких, відповідно до висновку експерта №716 від 07.10.2016 (експерт ОСОБА_112 ) генетичні ознаки клітин є змішаними та містять генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 та підозрюваного ОСОБА_9 . Проте, вказана версія сторони захисту спростовується показаннями допитаних під час судового розгляду обвинувального акту свідків сторони захисту і обвинувачення, а також показаннями потерпілої, які спростували вказане твердження сторони захисту.

Під час судового провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 подав до суду письмове клопотання про визнання доказів явно недопустимими, а саме протоколу отримання зразків для експертизи від 27.08.2016 та актів судово - медичних досліджень, проведених за наданими стороною обвинувачення зразками, відібраними у ОСОБА_9 , посилаючись на той факт, що кров у ОСОБА_9 відбиралася у скляних колбах, однак зразки ОСОБА_9 у скляних колбах, отримані слідчим, в подальшому на експертизу не направлялись. Крім того, сторона захисту, посилаючись на показання обвинуваченого, вважає, що змиви з рук обвинуваченого не здійснювались, а відомості у протоколі від 27.08.2016 про їх відібрання були дописані після його складання та підпису обвинуваченого.

Ознайомившись з клопотанням адвоката ОСОБА_12 , прокурор, яка здійснювала підтримання публічного обвинувачення у суді, заявила клопотання про призначення комплексної комісійної судової молекулярно - генетичної експертизи з метою повторного відібрання у обвинуваченого ОСОБА_9 біологічного матеріалу, а саме крові та змивів з рук обвинуваченого та порівняння генетичних ознак крові та клітин обвинуваченого ОСОБА_9 , з генетичними ознаками вказаних біологічних матеріалів, які були предметами при дослідженні в ході досудового розслідування експертиз №715 від 19.10.2016, №716 від 07.10.2016 та №868 від 22.12.2016.

Обвинувачений та його захисники не заперечували проти проведення повторної експертизи, просили призначити молекулярно-генетичну експертизу для визначення генетичного профілю свідка ОСОБА_15 .

Відповідно до висновку №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 29.08.2022 ДНК-профіль (генетичні ознаки) об`єкта № 1 - зразок рідкої крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 - зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновків експерта № 715 від 19.10.2016 , №716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року судових експертиз, проведених у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, та може належати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999999 %.

Крім того, в судовому засіданні, експерт ОСОБА_118 , склавший висновок №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 29.08.2022, підтвердив, що ДНК профіль обвинуваченого ОСОБА_9 збігається з ДНК профілем обвинуваченого, який зазначений у висновках експертів №715, 716, 868, тоді як ДНК профіль свідка ОСОБА_15 не збігається з ДНК профілем, зазначеним у вищевказаних висновках.

Надаючи експерту оцінку висновкам, встановленим за результатами проведення експертиз № 715, 716, 868, експерт повідомив, що якщо хоча б одна алелій людини не тотожня алелії, до якої призводять порівняння, ця особа не є носієм зазначеного ДНК профілю. Таким чином, якщо з 15 локусів, описаних у висновку експертизи № 838, адвокат вирахував 10 алелій, подібних на локуси ДНК профіля ОСОБА_102 , то це значить, що ДНК профілі, зазначені у експертизі, не можуть належати свідку ОСОБА_15 , так як для співпадіння ДНК профілю, повинна бути тотожність усіх 15 локусів. Таким чином, сліди «третьої особи» не є відповідними ДНК профілю ОСОБА_15 . Часткове співпадіння профілю ДНК не може прийматись до уваги, може бути лише повне співпадіння.

Таким чином, встановлено, що ДНК профіль обвинуваченого, зазначений в експертизах №715, 716, 868, належить обвинуваченому ОСОБА_9 та не належить свідку ОСОБА_15 . З урахуванням викладеного, генетичні дані, виявлені на речовому доказі - викрутці з ручкою зеленого кольору, містили ознаки ДНК саме обвинуваченого ОСОБА_9 .

Крім того, допитана в якості свідка за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_58 повідомила суду, що коли вона чула зі сторони будинку потерпілої якийсь крик або стогін, вітчим дівчинки - ОСОБА_45 перебував в барі, біля потерпілої ОСОБА_21 , натомість обвинуваченого вже не було а ні в приміщенні бару, а ні біля нього.

Крім того, в судовому засіданні жоден свідок не зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_26 спілкувалися біля бару, або те, що ОСОБА_15 щось передавав обвинуваченому ОСОБА_9 . Свідки та потерпіла ОСОБА_21 зазначали, що ОСОБА_15 увесь час знаходився у барі біля своєї дружини, якій він допомагав.

Крім того, відповідно до свідчень показання обвинуваченого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вбачається, що до бару після святкування дня народження спочатку повернувся обвинувачений ОСОБА_9 , а потім через 15- 25 хвилин до бару підійшов і свідок ОСОБА_15 . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що свідок ОСОБА_15 , який відповідно до свідчень свідків знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, про що свідчило те, що по дорозі свідок ОСОБА_15 падав, а обвинувачений ОСОБА_9 його піднімав та підтримував, не міг навіть фізично у термін 15-25 хвилин, після того, як ОСОБА_9 залишив його домівку, відвести на пустир, розташований в кінці їх городу малолітню потерпілу, яка відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_9 , станом на той момент не спала, після чого нанести їй чисельні тілесні ушкодження, у тому числі синці, переломи щелепи, п`яти ребер з обох сторін, розрив печінки, згодом запхати у ротову порожнину ОСОБА_23 щіпки деревини із залишками підсохлої трави, зґвалтувати потерпілу, вбити її, наносячи багаточисельні колоті рани, а потім знищити усі речові докази, які б вказували на вчинення ним вказаних злочинів. Крім того, на думку суду сильний стан алкогольного сп`яніння свідка ОСОБА_15 не надавав йому можливості логічно і послідовно діяти, планувати та вчиняти злочини, вигадувати собі алібі - докази невинуватості, спотворювати докази передавши їх обвинуваченому ОСОБА_9 та не викликати у чисельних оточуючих підозри, що він щойно вчинив особливо тяжкі злочини.

Крім того, доводи сторони захисту про той факт, що ОСОБА_15 після повернення до бару з дому знаходився в агресивному стані, що, на їх погляд, свідчить про вчинення ОСОБА_15 злочинів стосовно потерпілої ОСОБА_23 не доведені в судовому засіданні.

Так, допитані в суді свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_89 пояснили суду, що протягом вечора 26.08.2016 свідок ОСОБА_15 вів себе спокійно, звичайно. Після повернення до бару, відповідно до показань свідків, ОСОБА_15 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ні до кого не підходив, ні з ким не спілкувався. Лише потерпіла ОСОБА_21 повідомила в суді, що, повернувшись до бару, ОСОБА_15 був як на її погляд, злим, однак в подальшому став танцювати у барі. В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що перебуваючи вдома він зателефонував ОСОБА_21 та повідомив, що діти сплять, після чого вона попросила прийти на поміч до неї на роботу. Повертаючись з місця мешкання до бару він перечепився через собаку, у зв`язку з чим був роздратованим. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_89 повідомила суду, що 26.08.2016 та 27.08.2016 допомагала потерпілій ОСОБА_21 працювати в барі та перебувала в барі до самого його закриття, допомагаючи ОСОБА_21 в цьому. Так, зазначений свідок повідомила, що після повернення до бару та до моменту закриття ними бару, свідок ОСОБА_15 вів себе звичайно, не був злим або роздратованим.

Таким чином, свідчення потерпілої ОСОБА_21 щодо емоційного стану свідка ОСОБА_15 свідчать про той факт, що стан свідка ОСОБА_15 мав нетриваючий термін, що підтверджено свідченнями свідка ОСОБА_119 . Проте, навіть з урахуванням свідчень потерпілої ОСОБА_21 стороною захисту не надано суду доказів, на підтвердження своєї думки, що злість свідка ОСОБА_15 була викликана його незаконними діями стосовно потерпілої ОСОБА_23 . Так, наприклад, злість свідка ОСОБА_15 дійсно могла бути викликана тим, що свідок ОСОБА_15 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зачепився через собаку, як це поясним ОСОБА_15 , або тим, що свідок, знаходячись в зазначеному стані, у пізню годину, після 24.00 години, не ліг спати, а на прохання потерпілої ОСОБА_21 повернувся з будинку до місця роботи потерпілої, де перебував з нею до 03.00 години 27.08.2016.

Навпаки, вказана подія спростовує версію сторони захисту, що свідок ОСОБА_15 , вчинивши вбивство ОСОБА_23 , а потім, начебто готуючи заздалегідь собі алібі, прийшов в бар зі знаряддя вбивства (викрутки), які відав обвинуваченому ОСОБА_9 (що не підтверджено жодним свідком чи доказом) мав підозрілу поведінку. Так, якщо б свідок ОСОБА_15 навмисно приніс з дому знаряддя злочину з метою передачі його обвинуваченому ОСОБА_9 з метою створення для себе алібі, то він повинен був вести себе відповідно навколишньому середовищі, не виділяючись від інших відпочиваючих у барі.

Натомість свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_89 зазначено, що саме обвинувачений ОСОБА_9 на протязі усього вечора 26.08.2016 знаходився в стані агресії. Агресивний стан обвинуваченого ОСОБА_9 був зумовлений ревнощами до свідка ОСОБА_18 , яка йому подобалась, проте не хотіла ані спілкуватися з обвинуваченим ОСОБА_9 , ані мати будь які стосунки, проте весь вечір спілкувалась зі свідком ОСОБА_17 , що не подобалось обвинуваченому ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_18 є сестрою ОСОБА_15 ,- вітчима потерпілої ОСОБА_23 . Відповідно до свідчень свідків, обвинувачений на протязі всього часу відпочинку 26.08.2016 та навіть після повернення до бару 27.08.2016 мав претензії, які висловлював до ОСОБА_18 , лаявся на неї, проте свідок ОСОБА_17 заступився за неї, у зв`язку з чим між свідком ОСОБА_28 та обвинуваченим ОСОБА_9 сталась сварка, після якої ОСОБА_17 та ОСОБА_16 вказали обвинуваченому ОСОБА_9 на його невірну поведінку і сказали про необхідність йому йти додому. Знаходячись в стані агресії, обвинувачений ОСОБА_9 бачив, як свідок ОСОБА_17 повів свідка ОСОБА_18 додому, в той час обвинувачений ОСОБА_9 залишався біля бару «Фортуна».

Саме після цього, тобто коли обвинуваченого ОСОБА_9 вже не було в барі та біля нього, свідок ОСОБА_120 , перебуваючи на вулиці недалеко від бару, почула з боку городів (місця вчинення злочину) крики або стогін. Покази даного свідка також спростовують версію сторони захисту, згідно якої ОСОБА_9 перебував в барі «Фортуна» в момент вчинення вбивства та зґвалтування ОСОБА_23 .

Одночасно суд звертає увагу на той факт, що, відповідно до свідчень свідків, допитаних в ході судового розгляду обвинувального акту, в іх показаннях наявні неточності, щодо часу повернення 27.08.2016 до бару «Фортуна» свідка ОСОБА_15 . Так, свідок ОСОБА_18 повідомила, що до території біля бару свідок ОСОБА_15 повернувся разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_115 повідомив, що ОСОБА_15 прийшов через 15-30 хвилин після ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_28 повідомив суду, що свідок ОСОБА_15 прийшов через 10-15 хвилин після ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_121 повідомила, що в приміщення бару спочатку прийшов ОСОБА_15 та сидів в приміщенні бару біля своєї дружини, а лише через 20-30 до бару зайшов ОСОБА_9 . На вулицю вона не виходила. Аналізуючи вказані суперечності, суд приймає до уваги той факт, що усі вказані свідки знаходились в стані алкогольного сп`яніння, їх численність, те, що вони переміщувались з одного місця відпочинку до іншого, таким чином у свідків була реальна можливість не контролювати дії сторонніх осіб чи час подій, які не викликали у них підозр про вчинення на той час будь якого злочину.

Одночасно суд приймає до відома свідчення свідка ОСОБА_122 , який в ніч з 26.08.2016 на 27.08.2016 перебував в тверезому стані та здійснював патрулювання в с. Лощинівка Ізмаїльського району, який зазначив, що під час чергування він та його напарник бачили ОСОБА_66 та ОСОБА_64 . Останній був в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_35 його вів, вони йшли додому до ОСОБА_64 . Крім того, свідок ОСОБА_95 бачив, як ОСОБА_35 та ОСОБА_26 відчиняли двері та зайшли у двір ОСОБА_15 .

В подальшому, свідок ОСОБА_95 та його напарник знаходились біля бару «Фортуна» і приблизно через 5-7 хвилин до бару прийшов ОСОБА_26 , при цьому обвинуваченого ОСОБА_66 біля бару не було. Пробувши біля бару біля 10.00 хвилин, вони так і не побачили обвинуваченого ОСОБА_96 , який так і не з`явився біля бару.

На підставі викладеного, з урахуванням зазначених відмінностей у свідченнях свідків, судом не представилося можливим встановити чи відповідають дійсності показанні свідків щодо повернення ОСОБА_15 до приміщення бару «Фортуна» разом з ОСОБА_123 або точний час його запізнення. Суд не може взяти до уваги свідчення одних свідків, які підходять. стороні захисту, проте не відмічати протиріччя цих показань з показаннями інших свідків. Таким чином, доводи сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_15 прийшов з дому до бару через 30 хвилин і за цей час вчинив злочини стосовно ОСОБА_23 не підтверджені іншими доказами, здобутими в ході судового розгляду обвинувального акту.

Таким чином, версія сторони захисту, що злочинні дії стосовно ОСОБА_23 вчинив її вітчим - ОСОБА_15 спростовані матеріалами кримінального провадження. Заперечення обвинуваченого ОСОБА_9 щодо його причетності до вчинених злочинів та приписування злочинних дій іншим особам шляхом перекладання вини на когось іншого, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явлених обвинувачень і позицію обвинуваченого, яка обрана з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що кров потерпілої ОСОБА_23 на його брюках та кросівку утворилася від того, що він тримав руками викрутки, а потім вдома, перед сном, знімав штани та кросівки, у зв`язку з чим кров залишилась на вказаних предметах, а також те, що змиви з правої та лівої руки потерпілої ОСОБА_23 містять його генетичні ознаки, так як, начебто, дівчинка спиралася на його плече, коли заходила до будинку та знімала обув, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_15 заходили додому по дорозі із святкування дня народження ОСОБА_20 до бару «Фортуна»

Так, на погляд колегії суду, зазначені доводи є надуманими, вигаданими стороною захисту з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинені злочини. Так, як вже було зазначено судом, знаряддя вбивства,- викрутка не містила генетичні ознаки свідка ОСОБА_124 , проте мали ознаки ДНК - профілю обвинуваченого ОСОБА_9 , що підтверджує вину обвинуваченого. Крім того, навіть самі свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 не містять логічного змісту, адже, відповідно до показань обвинуваченого, вбачається, що, перебуваючи у будинку ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_9 тримав потерпілу за плечі, а не навпаки, що вона торкалась його рук. Крім того, стоячи в кімнаті біля входу в будівлю, обвинувачений ОСОБА_9 , як встановлено судом, був одягнений у куртку та штани, таким чином, генетичні ознаки обвинуваченого ОСОБА_9 не могли через одяг передатися на руки потерпілої.

Щодо версії обвинуваченого про те, що речовий доказ - кепку світло - коричневого кольору він загубив 27.08.2016 біля 00.30 в будинку ОСОБА_15 , суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколу огляду від 27.08.2016 місця мешкання потерпілої ОСОБА_23 в АДРЕСА_3 , в ході його проведення було вилучено, у тому числі, чоловічу кепку світло - коричневого кольору та пляшку ємкістю 1,2л. з під пива.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також згідно показань обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_21 та свідків встановлено, що 26.08.2016 обвинувачений увесь вечір був у кепці коричневого кольору. Зазначену кепку було вилучено 27.08.2016 в ході обшуку місця мешкання потерпілої ОСОБА_21 . В подальшому, вказану кепку було опізнано свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_125 та потерпілою в ході пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2016.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , доводячи свою непричетність до інкримінованих йому злочинів, вказав, що кепку він загубив за місцем мешкання ОСОБА_15 у той момент, коли штовхався із ОСОБА_126 .

Проте, зазначена версія сторони захисту спростовується показаннями свідка ОСОБА_58 , яка зустріла обвинуваченого лише 27.08.2016, після 00.30 години, вже після того як обвинувачений повернувся з місця мешкання ОСОБА_127 , на той момент ОСОБА_9 ще також перебував у кепці.

Вказані обставини також було підтверджено свідком ОСОБА_18 , яка також підтвердила той факт, що, повернувшись до бару після опівночі, обвинувачений ОСОБА_9 був в кепці, в якій він був увесь вечір 26.08.2016. Крім того, потерпіла ОСОБА_21 повідомила суду, що повернувшись до бару 27.08.2016 обвинувачений ОСОБА_128 був у кепці коричневого кольору, і той факт, що після того як вона повернулася з бару додому, спочатку вона побачила кепку ОСОБА_9 на ліжку її доньки, і лише згодом ОСОБА_21 викинула вказану кепку в коридор будинку.

На підставі викладеного, суд визнає версію обвинуваченого щодо долі речового доказу - кепки світло - коричневого кольору,- неспроможною та такою, що не відповідає встановленим судом обставинам справи та надану суду обвинуваченим ОСОБА_9 з метою усунення доказової бази щодо вчинення ним кримінальних правопорушень стосовно потерпілої ОСОБА_23 .

Щодо версії обвинуваченого ОСОБА_9 про причетність до вчинення злочинів «третьої особи», суд зазначає наступне.

Допитаний експерт ОСОБА_99 , здійснивший дослідження та склавший висновок під №868 від 22.12.2016, повідомив, що під час експертного дослідження встановлено, що змиви з руки потерпілої містили змішані генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 , підозрюваного ОСОБА_96 та третьої особи.

В змивах з рук вбитої дівчини він міг впевнено сказати, що там були сліди (алелії) ОСОБА_129 . Сумнівів в тому, що ДНК ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_129 . БУЛИ НА РУЦІ ДІВЧИНИ, НЕ МАЄ.

Щодо алелій «третьої особи» експерт зазначив, що «ознаками третьої особи» могли бути сліди бруду, пилу, частини, занесені під час пакування та транспортування об`єкта.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_112 (експертизи №715 та №716), підтвердив висновки, зазначені в експертизах, та повідомив, що суміші третьої особи немає в досліджуваних особах. Алелії, які начебто належать іншій сторонній третій особі, насправді можуть бути статорами алелій, які належать обвинуваченому чи потерпілій. Статори треба розрізняти із алеліями третьої особи. Досліджувані об`єкти не були чистими, завжди є фактор забруднення, тому можливі неточності. Утім, у даному випадку крові третіх осіб не має. Таким чином, алелії, які не збігаються з алеліями ОСОБА_9 та потерпілої, є технічними, це статор іншої алелії, який можна було не вказувати в висновку експерта, проте експерт їх вказав у висновку для повноти дослідження.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що злочини, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_130 , вчинені «іншою невстановленою особою, генетичні ознаки крові та клітин якої виявлено у змивах з лівої та правої рук ОСОБА_23 », відповідно до висновку експерта №868 від 22.12.2016,- не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду обвинувального акту та спростовані особисто експертами в ході допиту експертів в судових засіданнях.

Будь яких інших відомостей, доказів, які б свідчили про причетність інших осіб до вчинення злочинів стосовно ОСОБА_23 , здобуто не було а ні в ході досудового розслідування, а ні під час судового розгляду обвинувального акту.

Таким чином, версія обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо вчинення злочину «третьою особою» розцінюються судом як бажання обвинуваченого ОСОБА_9 перекласти свою провину у вчинених злочинах на іншу особу.

На підставі викладеного, оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_9 щодо невизнання своєї вини в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 4 ст. 152, п.п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, суд вважає її неспроможньою, спрямовану на спотворення фактичних обставин справи для уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав суду протирічні свідчення. Так у вільних свідченнях ОСОБА_9 повідомив суду, що прийшовши додому після роботи, перевдягнув свої речі, після чого пішов відпочивати у бар.

Натомість, відповідаючи на запитання судді, щодо причин, чому обвинувачений о 02.00 години вночі, після вживання алкогольних напоїв, вирішив попрасувати речі, в яких він був вдягнутий (на яких експертом було виявлено генетичні сліди потерпілої ОСОБА_23 ), обвинувачений повідомив, що в нього є лише один комплект одежі, у зв`язку з чим його треба було випрати, щоб увечорі цього дня поїхати на роботу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та допиту свідків, вбачається, що на момент огляду місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_9 , речі обвинуваченого, на яких в подальшому експертами були вилучені генетичні ознаки потерпілої, були випрані, проте невідомо ким.

Таким чином, невідповідність відомостей, зазначених у показаннях обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо наявної кількості комплектів одежі, необґрунтованість свідчень останнім, щодо необхідності прання речей о 02.00 годині вночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наводять суд до висновку, що або обвинувачений, або хтось його з його родичів, з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_9 покарання за вчинені злочини, намагалися позбутися речових доказів, шляхом прання речей обвинуваченого, на яких містилися кров та генетичні ознаки потерпілої ОСОБА_23 .

Крім того, суд критично відноситься до показань матері обвинуваченого,- ОСОБА_93 про те, що ОСОБА_9 прийшов додому біля 22.00, в тверезому стані і після спілкування з нею пішов спати до своєї кімнати, адже присутність обвинуваченого після 22.00 години за місцем мешкання ОСОБА_20 в стані алкогольного сп`яніння, де вони святкували день народження ОСОБА_20 та знаходження ОСОБА_9 після 00.30 біля бару «Фортуна» доведена в ході досудового розслідування та знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду обвинувального акту шляхом допиту як потерпілої, свідків, так і самого обвинуваченого. Суд вважає, що ОСОБА_93 має на меті захистити свого сина, навіть надаючи суду завідомо неправдиві свідчення.

Щодо доводів сторони захисту про заперечення того факту, що обвинувачений ОСОБА_9 в ніч з 26.08.2016 на 27.08.2016 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтвердили той факт, що за місцем мешкання ОСОБА_20 усі вони та обвинувачений ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Зазначену обставину обвинувачений підтвердив в судовому засіданні, пояснюючи суду, що 26.08.2016 приблизно з 21.30 години до 00.30 години 27.08.2016, він та інші свідки перебували за місцем мешкання ОСОБА_33 , де святкували її день народження та вживали алкогольні напої. Як зазначив обвинувачений ОСОБА_9 , особисто він вживав пиво.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що зі всієї компанії, яка святкувала день народження, обвинувачений ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_15 були найбільш п`яними, при цьому ОСОБА_9 перебував в агресивному стані, весь час сварився на ОСОБА_71 , конфліктував з нею і оточуючими.

Крім того, потерпіла ОСОБА_21 та свідок ОСОБА_18 повідомили, що після того, як обвинувачений повернувся до бару та перебував біля бару, ОСОБА_9 також вживав пиво. Вказані свідчення обвинувачений не підтвердив, вказавши, що біля бару вживав каву. Проте, зазначені показання суперечать матеріалам кримінального провадження, у тому числі речовим доказам - так, полімерна пляшка, ємністю 1,2 л., яка була вилучена за місцем мешкання потерпілої, містить ДНК профіль обвинуваченого ОСОБА_9 . Відповідно до висновку експерта № 1031 від 08.11.2016 не виключається походження потових виділень на вказаній пляшці від підозрюваного ОСОБА_9

1 липня 2015 року набули чинності норми Закону № 71 - VIII від 28.12.2014 про віднесенні пива до алкогольних напоїв. Згідно зі змінами, внесеними в Закон "Про державне регулювання виробництва і обороту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", з 1 липня до алкогольних напоїв відносяться продукти, отримані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів зі змістом спирту етилового понад 0,5 % (зараз - понад 1,2%) об`ємних одиниць, які вказані в товарних позиціях 22032204, 2205, 2206, 2208 згідно УКТ ВЭДа також зі змістом спирту етилового 8,5 % об`ємних одиниць і більше, які вказані в товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно УКТ ВЭД.

Пиво визначається як насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій зі змістом спирту етилового від 0,5 % об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння сусла, що хмелить, пивними дріжджами, такий, що відноситься до товарної групи УКТ ВЭД за кодом 2203.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, речові докази, висновки експерта, вбачається, що доводи сторони обвинувачення щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під час вчинення злочинів стосовно малолітньої ОСОБА_21 в стані алкогольного сп`яніння знайшли свого підтвердження, та не спростовані стороною захисту. Не визнання вказаного факту обвинуваченим ОСОБА_9 суд сприймає як чергову версію сторони захисту, щодо спростування усіх доказів сторони обвинувачення та обставин, здобутих в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду обвинувального акту, з метою уникнення обвинуваченим покарання за вчинені злочини та спростування наявності в діях обвинуваченого обставини передбачені ст. 67 КК України., що обтяжує покарання обвинуваченого,

Щодо доводів сторони захисту, про застосування працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області до ОСОБА_9 фізичного та психологічного тиску під час досудового розслідування кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2017 зобов`язано службових осіб прокуратури області внести відомості до ЄРДР за скаргою адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 за фактом умисного заподіяння сильного фізичного болю ОСОБА_9 працівниками Ізмаїльського ВП НУНП в Одеській області шляхом нанесення останньому побоїв.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 09.11.2022 (справа № 204/1747/17, провадження № 51-832 км 22) вбачається, що для визнання істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, яке було викликано внаслідок застосування до особи катування, жорстокого, нелюдського поводження, потрібно підтвердження, яке має ґрунтуватися виключно на результатах проведення перевірки заяви уповноваженим органом, шляхом офіційного розслідування.

Наявності лише заяви про застосування недозволених методів та проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини за відсутності остаточного процесуального рішення по такому провадженню недостатньо для констатації факту катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження щодо обвинуваченого.

25.11.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001038 від 31.07.2017 у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КК України.

Таким чином, вбачається, що доводи сторони захисту, про застосування під час досудового розслідування до ОСОБА_9 фізичного та психологічного тиску з метою зізнання у вчинених злочинах,- не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду обвинувального акту, тому суд також ставиться до них критично з огляду на те, що вони суперечать перевіреним і оціненим судом доказам.

Колегія суду також вважає необґрунтованими твердження захисника про те, що всі докази у цьому кримінальному провадженні є недопустимими, оскільки зібрані неуповноваженою особою у зв`язку із тим, що в матеріалах справи відсутня постанова керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого ОСОБА_131 та оперуповноваженого Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_132 , яких уповноважено на проведення слідчих дій в період 27.08-29.08.2016 року.

Суд відзначає, що відомості про призначення слідчого ОСОБА_133 містяться в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, де зазначено, що Ізмаїльський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області - є органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002578 від 27.08.2016 Слідчі: ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , Чорно.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять доручення начальника СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області слідчому СВ ОСОБА_140 на проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0002578 від 27.08.2016. У свою чергу слідча ОСОБА_134 27.08.2016 надала доручення начальнику Ізмаїльського ВП, в якому просила доручити працівникам кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області виконати дії, у тому числі: відібрати змиви з обох рук та зразки крові ОСОБА_9 на підставі постанови процесуального прокурора від 27.08.2016. Зазначені дії були здійснені працівником поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_141 , про що складено протокол від 27.08.2016.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 31 серпня 2022 року (справа № 756/10060/17).

Зокрема, як зазначила Велика Палата, ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження визначає захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами 2 і 3 цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

У світлі викладеної вище позиції Великої Палати у цьому кримінальному провадженні колегія суддів вважає, що само по собі відсутність в матеріалах кримінального провадження постанов про призначення слідчого, уперуповноваженого не тягне наслідок у виді визнання всіх зібраних у справі доказів недопустимими, оскільки по-перше, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проведено слідчими Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, які обіймають посаду слідчих в органі досудового розслідування до територіальної підслідності, якого відноситься місце вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень та які, відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування визначено керівником органу досудового розслідування, і колегія суду не знаходить підстав ставити під сумнів цю інформацію, а по-друге сторона захисту, на жодній із стадій кримінального провадження, не обґрунтувала, як проведення слідчих дій слідчим ОСОБА_137 та проведення оперативно-розшукових заходів оперуповноваженим ОСОБА_142 , а не будь-яким іншим слідчим та працівником Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області призвело до порушення прав підозрюваного та гарантій, про які йдеться у ст. 87 КПК, або іншим чином вплинуло на їх реалізацію.

На цих підставах колегія суддів відхиляє твердження захисника про визнання недопустимими доказами у кримінальному провадженні документів, отриманих в результаті проведення слідчих дій в період часу з 27.08.2016 по 29.08.2016, а саме: протокол огляду трупу від 27.08.2016; клопотання про проведення обшуку житла ОСОБА_9 від 29.08.2016; ухвалу Ізмаїльського районного суду Одеської області від 29.08.2016 про задоволення клопотання про проведення обшуку житла ОСОБА_9 ; ухвалу Ізмаїльського районного суду Одеської області від 04.06.2016 про виправлення описки у рішенні від 29.08.2016; клопотання про арешт майна від 29.08.2016; ухвалу Ізмаїльського районного суду Одеської області від 29.08.2016 про задоволення клопотання про арешт майна; протокол отримання зразків для експертизи від 27.08.2016; ухвалу Ізмаїльського районного суду Одеської області від 31.08.2016 про направлення на психіатричну експертизу ОСОБА_9 ; висновок експерта №556, 715, 716, 868, 1014, 1023, 1031.

Крім того, доводи сторони захисту, що 27.08.2016 під час отримання зразків для експертизи у обвинуваченого ОСОБА_9 не відбиралися змиви з обох рук ОСОБА_9 ,- не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом, складеним за результатами вказаних слідчих дій оперуповноваженим Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_142 відповідно до якого вбачається, що за присутності понятих ОСОБА_143 та ОСОБА_144 27.08.2016 у обвинуваченого ОСОБА_9 в приміщенні КУ «ЦРБ Ізмаїльського району» відібрано зразки крові та змиви для проведення експертизи. Протокол підписаний понятими та обвинуваченим ОСОБА_9 , зауважень від вказаних осіб щодо порушень або дописів до протоколу документ не містить, що вказує про відсутність обставин для визнання недопустимим вказаного протоколу від 27.08.2016. В судовому засіданні сторона захисту не наполягала на допиті судом в якості свідків ОСОБА_145 та ОСОБА_146 .

Щодо клопотання сторони захисту про визнання недопустимими усіх доказів, зібраних органом досудового розслідування після 29.08.2016 у зв`язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства постанови від 29.08.2016 про доручення заступником прокурора Одеської області здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.05.2021 (справа № 640/5023/19, провадження № 51-2917 кмо 20) вбачається, що у разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень.

Згідно з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства постановою заступника прокурора Одеської області від 29.08.2016 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002578 від 27.08.2016 за п.2,10 ч. 2 ст. 115 КК України доручено слідчому управлінню Національної поліції в Одеській області. Підставою для прийняття вказаного рішення слугувало те, що розслідування вказаного злочину СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області проводиться неефективно, а тому такий стан досудового розслідування не можна визнати ефективним.

Водночас суд приймає до уваги, що права, обов`язки і повноваження працівників спеціалізованого слідчого підрозділу (відділу розслідування злочинів, вчинених проти життя та здоров`я особи), а також умови його функціонування у 2016 році визначались наказом МВС України «Про організацію діяльності органів досудового розслідування від 09.08.2012 №686, КПК України, іншими законами та нормативно правовими актами України.

Одне з основних завдань слідчого відділу є забезпечення у межах повноважень виконання законодавства України про належну організацію досудового розслідування кримінальних правопорушень : навмисних вбивств, тяжких тілесних ушкоджень й інших тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених проти життя, здоров`я та статевої свободи і недоторканості особи кримінальних правопорушень, що набули значного суспільного резонансу та мають міжрегіональний характер, підслідні слідчим органів внутрішніх справ або розслідування яких прокурором доручено слідчим відділу.

Таким чином, під час доручення заступником прокурора здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу було встановлено неефективність досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, про що зазначено у постанові прокурора.

При цьому, сторона захисту сама стверджує що досудове розслідування проводилось СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вкрай неефективно. Проте, при цьому сторона захисту заперечує наявність такої неефективності досудового розслідування СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, яка обумовлює можливість зміни підслідності вказаного кримінального провадження.

На підставі викладеного, доводи сторони захисту, щодо не дотриманням прокурором належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК України не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання усіх доказів, зібраних після 29.08.2016 недопустимими.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання доказів явно недопустимими, а саме протоколу отримання зразків для експертизи від 27.08.2016 та актів судово - медичних досліджень, проведених за наданими стороною обвинувачення зразками, відібраними у ОСОБА_9 , посилаючись на той факт, що кров у ОСОБА_9 відбиралася у скляних колбах, однак зразки ОСОБА_9 до експертних установ направлялись у виді марлевих серветок частково просоченої кров`ю.

З метою усунення зазначених недоліків та встановлення істини у справі, судом призначена комплексна комісійна судова молекулярно - генетична експертиза з метою повторного відібрання у обвинуваченого ОСОБА_9 біологічного матеріалу, а саме крові та змивів з рук обвинуваченого та порівняння генетичних ознак крові та клітин обвинуваченого ОСОБА_9 , з генетичними ознаками вказаних біологічних матеріалів, які були предметами при дослідженні в ході проведення експертиз №715 від 19.10.2016, №716 від 07.10.2016 та №868 від 22.12.2016.

Обвинувачений та його захисники не заперечували проти проведення повторної експертизи, просили повторно призначити молекулярно-генетичну експертизу для визначення генетичного профілю свідка ОСОБА_15 .

Відповідно до висновку №149 судово - медичної молекулярно - генетичної експертизи від 29.08.2022 ДНК-профіль (генетичні ознаки) ОСОБА_9 , зазначені у висновках експертів № 715 від 19.10.2016 , №716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року, судових експертиз, проведених у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України можуть належати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999999 %.

У відповідності до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження, не було допущено істотного порушення прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_9 , тому, відповідно, суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами відомості, які зазначені в протоколі отримання зразків для експертизи від 27.08.2016 та актів судово - медичних досліджень.

Щодо доводів сторони захисту про фальсифікацію речових доказів при проведенні молекулярно-генетичної експертизи № 716 від 07.10.2016, що виражається в наданні експерту речового доказу - куртки чоловічої в пакеті № 0000085, в той час як згідно постанови слідчого про призначення експертизи ця куртка знаходиться в пакеті № 0000083, тобто здійснено її перепакування в іншій пакет, суд визнає що зазначені доводи сторони захисту є неспроможними та нічим не підтверджені з огляду на наступне. Так, згідно резолютивної частини постанови слідчого про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 27.08.2016 в розпорядження експертам надано три експертних пакета з речовими доказами за №№ 0000081, 0000083, 0000083. Відповідно до висновку експерта № 716 від 07.10.2016 для проведення експертизи так само надано 3 експертних пакета з тими ж речовими доказами, які зазначені в постанові слідчого, однак за №№ 0000081, 0000083, 0000085. З цього випливає, що слідчим при винесені постанови при призначення експертизи помилково зазначено два різні експертних пакета за однаковим № 0000083, замість № 0000085. Зазначене також підтверджується клопотаннями слідчого та ухвалами Ізмаїльського міськрайсуду про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 та накладення арешту на майно, згідно яких вилучені речі упаковувалися в експертні пакети за № № 0000081, 0000083, 0000085, тобто двох експертних пакетів за № 0000083 не було, при цьому саме в пакеті № 0000085 упаковано чоловічу куртку, як це і зазначено у висновку молекулярно-генетичної експертизи. Таким чином, в постанові слідчого допущена очевидна технічна помилка при зазначені номерів експертних пакетів, які надавалися для проведення експертизи.

Так, само допущено технічну помилку при складані супровідного листа до вищевказаної постанови слідчого, де в якості додатку зазначено експертний пакет за № 000082 за яким, як правильно стверджує сторона захисту, молекулярно-генетична експертиза не проводилася, оскільки останній як згідно постанови слідчого про призначення цієї експертизи так і фактично в розпорядження експерта не надавався.

Крім того, щодо законності дій працівників поліції під час обшуку від 27.08.2016 за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_93 , в ході якого вилучено речі, належні обвинуваченому ОСОБА_9 , встановлено наступне.

Відповідно до свідчень потерпілої, свідків та матеріалів кримінального провадження, вбачається що за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_23 по АДРЕСА_3 проведено огляд будинку, про що складено протокол. В ході огляду слідів крові не було встановлено, проте з будинку було вилучено кепку чоловічу, світло - коричневого кольору, викрутку, пляшку ємкістю 1,2л. з під пива. В той час на місці вчинення злочину працювали працівники поліції із залученням службових собак, які з місця мешкання потерпілої ОСОБА_23 взяли слід та привели до місця мешкання обвинуваченого ОСОБА_9 , який був в подальшому затриманий, а в будинку на підставі ст. 233 КПК України за участю понятих ОСОБА_147 та ОСОБА_61 , а також свідка ОСОБА_93 здійснено обшук, про що складено протокол. Працівники поліції, відповідно до ст. 233 КПК України провели обшук так як безпосередньо переслідували осіб, які безпосередньо переслідували осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, при цьому співробітники могли на той момент і не знати, хто саме вчинив злочин, проте в них були об`єктивні дані, які свідчили, що докази вчиненого злочину можуть бути в цьому приміщенні.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2016 надано дозвіл слідчому на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення знаряддя вбивства ОСОБА_23 .

На підставі викладеного, порушень КПК України під час обшуку домоволодіння в якому мешкав обвинувачений ОСОБА_9 та тимчасового вилучення речей і предметів,- не було, тому і не має підстав визнавати докази недопустимими.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. На підставі викладеного, суд не брав до уваги допити свідків та потерпілого від 27.08.2016, проте у рішенні посилається на показання свідків та потерпілої, наданих відповідно до вимог чинного законодавства під час судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання їх недопустимими.

Доводи сторони обвинувачення, що прокурором їм не було відкрито докази під час виконання ст. 290 КПК України є голослівними, такими що не відповідають обставинам справи і матеріалам кримінального провадження. Постанова про створення слідчої групи, яка була надана прокурором під час судового розгляду обвинувального акту є процесуальним документом, а не доказом.

Таким чином, оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків, запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Аналізуючи викладене, вбачається, що на протязі судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, обвинувачений, усвідомлюючи свою провину у вчиненні злочинів, з метою уникнення відповідальності за вчиненні злочини та з метою затягування розгляду обвинувального акту в «розумні строки» обрав форму захисту у виді: 1) невизнання своєї вини; 2) перекладання провини у вчиненні злочинів на іншу особу, у тому числі представлення нового підозрюваного; 3) визнання доказів,- недопустимими.

Основна версія сторони захисту полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_9 був в барі «Фортуна» на момент вчинення зґвалтування та вбивства потерпілої ОСОБА_23 , а інкриміновані йому злочини вчинив свідок ОСОБА_15 .

Проте, судово медичний експерт не зміг встановити точний час смерті малолітньої ОСОБА_23 . Свідки, які надавали пояснення в суді пояснили, що в той вечір знаходились в стані алкогольного сп`яніння, надавали показання суду через 2-3 роки після вказаних подій, тому пояснювали суду, що точний час вони не пам`ятають, давали суду свідчення, які суттєво різняться у часі.

Проте, встановлений експертом приблизний час смерті потерпілої ОСОБА_23 узгоджується з висунутим ОСОБА_9 обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України та описаними в ньому обставинами.

Судом з метою захисту прав сторін кримінального провадження здійснені усі кримінально - процесуальні дії з метою перевірки зазначених версій обвинуваченого, які ним були висунуті на свій захист, у тому числі: допитано потерпілу, усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення, а також чисельних свідків сторони захисту було допитано в суді за клопотаннями сторони захисту допитано експертів, які складали висновки за результатами експертиз, і, нарешті, призначено судово - медичну та молекулярно - генетичну експертизи.

Проте, жодні вказані дії не призвели до отримання доказів невинуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів стосовно потерпілої ОСОБА_23 .

Так, напроти, допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_58 пояснила, що після 00.00 години 27.08.2016 на обвинуваченому був одягнений речовий доказ - кепка коричневого кольору, обвинувачений ОСОБА_9 в барі перебував в агресивному стані. І на час (до 02.00 години) коли вона чула крики або стогін зі сторони будинку потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_9 вже не було а ні в приміщенні бару, а ні біля нього, тоді як свідок ОСОБА_15 знаходився в цей час у барі.

Таким чином, доводи сторони захисту, що інкриміновані ОСОБА_9 злочини вчинив вітчим ОСОБА_23 - ОСОБА_15 , є голослівними та надуманими стороною захисту та не підтверджуються жодними доказами, наявними у кримінальному провадженні.

Версія сторони захисту, що свідок ОСОБА_15 , біля бару, віддав обвинуваченому ОСОБА_9 викрутки, які були в крові потерпілої ОСОБА_23 , які ОСОБА_9 мовчки забрав та поклав в кишеню куртки, - є абсурдними та голослівними, не підтверджуються жодними показаннями свідків та потерпілої, або іншими доказами дослідженими судом. Крім того, на думку суду вказана версія сторони захисту є неспроможною, алогічною.

Крім того, допитані за клопотання сторони захисту експерти також пояснили суду, що сумнівів в тому, що ДНК обвинуваченого ОСОБА_96 були на руці дівчини немає. «Ознаками третьої особи» могли бути сліди бруду пилу, частини, занесені під час пакування та транспортування об`єкта дослідження. Суміші третьої особи немає в досліджуваних об`єктах.

І нарешті, судово - медична молекулярно - генетична експертиза, яка призначена судом 16.02.2022 та закінчена експертами 29.09.2022 містить висновки про те, що ДНК-профіль (генетичні ознаки) об`єкта № 1 - зразок рідкої крові ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не збігається з ДНК-профілем (генетичними ознаками) об`єкта № 2 - зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до висновків експерта № 715 від 19.10.2016 , №716 від 07.10.2016 року, № 868 від 22.12.2016 року судових експертиз, проведених у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, та може належати підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999999 %.

Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ за своїм внутрішнім переконанням із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, доводи сторони захисту що обвинувачений ОСОБА_9 є не великим та худим, тому не міг віднести малолітню ОСОБА_23 з дому на город, не міг зламати їй ребра вагою свого тіла є голослівними та надуманими, такими що протирічать об`єктивним антропометричним даним обвинуваченого ОСОБА_9 та показанням свідків та потерпілої, які пояснили, що потерпіла ОСОБА_23 була невеликою, худою дитиною, яка мала вік 8 років, не мала високого зросту та зайвої ваги. Відповідно до свідчень свідка ОСОБА_15 , вбачається, що опівночі 27.08.2016 потерпіла ОСОБА_23 вже спала.

Доводи сторони захисту щодо того, що суд не був об`єктивним при розгляді справи, є надуманими, так як колегія суддів повністю дослідила всі докази сторони захисту та обвинувачення, задовольнивши переважну більшість клопотань сторони захисту щодо допиту свідків, експертів, призначення додаткових, повторних та комісійних експертиз у справі.

Позиція сторони захисту звелась до критичного аналізу показів свідків обвинувачення у кримінальному провадженні, при якому вони звертають посилену увагу показам свідків, які свідчать на користь обвинуваченого та ігнорують факти та докази, які викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів .

Щодо дискримінації обвинуваченого за національною ознакою під час кримінального переслідування, то дана обставина також не відповідає дійсності так як жодної уваги щодо національної ознаки обвинуваченого ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження не містять, навпаки на національність обвинуваченого постійно звертають увагу тільки захисники обвинуваченого.

Доводи сторони захисту, щодо неналежної поведінки брата свідка ОСОБА_15 за кілька років до події злочину,- не мають відношення до вказаного кримінального провадження, виходять за межі судового розгляду, тому суд їх взагалі не бере до уваги та не аналізує.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_148 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, п.п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, повністю доведена.

Приймаючи до увагу, що стаття 152 КК України мала зміни, внесеними згідно із Законом № 2295-VI від 01.06.2010; в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2617-VIII від 22.11.2018, № 409-IX від 19.12.2019. суд приймає закон, який діяв на момент вчинення злочину.

У урахуванням викладеного дії обвинуваченого ОСОБА_148 містять склад злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

-за ч. 4 ст. 152 КК України - зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із застосування фізичного насильства (в редакції Закону від 01.06.2010);

-п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини, з метою приховати інший злочин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_149 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має посередню характеристику за місцем мешкання та навчання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України,- не встановлено.

Наявність обтяжуючих обставин є важливою особливістю кожного окремого злочину, адже вони стосуються вольових факторів та характеристик особи, що вчинила злочин, а також обставин вчинення злочину, у той час як частина обставин, що пом`якшують покарання, стосується фактів, які не мають суттєвого і характеризуючого відношення до поведінки особи саме при скоєнні кримінально-караного діяння, а є темпоральними властивостями людини або стосуються обставин, що передували або виявилися після вчиненого правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України відносить обставину, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання міри покарання, суд керувався рекомендаціями Верховного Суду, що знайшли вияв у постанові у справі № 634/609/15-к Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, де розтлумачено поняття судової дискреції у кримінальному судочинстві.

Поняття судового розсуду в кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права і обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості і достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (наприклад, справа «Довженка проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обгрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Важливим, на думку суду, є саме право суду індивідуалізувати покарання, звертаючи увагу на весь комплекс обставин справи, адже ефективність покарання залежить від його справедливості - тобто співмірності вчиненому правопорушенню, а наявні обтяжуючі обставини свідчать про більш значні ризики для суспільства, що створив правопорушник саме своїми вольовими рішеннями. Адже всі обтяжуючі обставини є такими, що виникають безпосередньо з вольових дій злочинця.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про призначення покарання» №7 від 24.10.2003 із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті, тощо.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів та з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

На переконання суду, засудження обвинуваченого до довічного позбавлення волі відповідатиме вимогам справедливості при призначенні йому покарання і відображає співмірність злочину та покарання, і лише таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Натомість призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому, судом також взято до уваги наступне.

Згідно зі ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Обставиною, яка серед іншого зумовлює призначення обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі і водночас вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим злочинів та відповідно виняткову суспільну небезпеку обвинуваченого для інших осіб і суспільства в цілому. На це вказують надзвичайно тяжкі наслідки вчинених ним злочинів, а саме зґвалтування малолітньої та позбавлення життя малолітньої потерпілої, спосіб вчинення злочинів та його мотиви. Наслідки вчиненого ОСОБА_9 не можуть бути жодним чином усунуті.

Судом взято до уваги також поведінку обвинуваченого під час вчинення ним кримінальних правопорушень, зокрема, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснюючи умисел, направлений на зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 , усвідомлюючи свою значну фізичну перевагу над потерпілою, з метою подолання її опору та намірів покликати на допомогу, наніс численних ударів кулаками по обличчю та верхній частині тулубу, після чого ОСОБА_9 силоміць запхав у ротову порожнину ОСОБА_23 щіпки деревини із залишками підсохлої трави, що в подальшому викликало набряк м`яких тканин, в наслідок яких ускладнився процес дихання. Далі ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_23 переломи правих та лівих ребер, а також заподіяв розрив печінки. В цей же час, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої, вступив з малолітньою ОСОБА_23 в статевий акт природним способом. У подальшому ОСОБА_9 , усвідомлюючи факт вчинення ним зґвалтування малолітньої ОСОБА_23 , яка знала його та могла повідомити про вчинений злочин до правоохоронних органів, вирішив вчинити її вбивство з метою приховати зґвалтування останньої, у зв`язку з чим наявною при собі викруткою умисно наніс декілька ударів по голові потерпілій. Після чого, колючою частиною викрутки завдав малолітній ОСОБА_23 п`ять цілеспрямованих колотих ударів в область грудної клітини, в результаті чого остання померла на місці події.

На підставі положень Конституції України і Конвенції ООН про права дитини 26 квітня 2001в Україні прийнято Закон "Про охорону дитинства", який визначає охорону дитинства стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

Кримінальна відповідальність за діяння, що становлять насильство над дитиною в сім`ї або за її межами наступає згідно з Кримінальним кодексом України. Кримінальний кодекс України орієнтований на захист дитини від будь-яких форм фізичного, психологічного, сексуального або економічного та соціального насильства над дитиною в сім`ї або поза нею.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі, суд враховує особливу жорстокість вчинених злочинів, їх невідворотні наслідки, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, те, що обвинувачений не розкаявся у вчинених злочинах, не вжив заходів щодо відшкодування завданої шкоди та не вибачився перед родичами загиблої, також враховується відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого,- вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, тому судова колегія не вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, вважаючи обвинуваченого небезпечним для суспільства.

Крім того, у зв`язку з тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 не містять ознаки кримінального правопорушення, що передбачені пунктом 6 частини другої статті 115 КК України суд не призначає обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку суд може прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Порядок набрання вироком законної сили регламентований ст. 532 КПК України, відповідно до якої вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В свою чергу, подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду, як правило, зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання.

Чинним законодавством не передбачено можливості виконання вироку до набрання ним законної сили. Таким чином, правовою підставою для обрання такого запобіжного заходу, як взяття під варту, може слугувати лише ухвала суду. Оскільки вирок не набрав законної сили, то на особу розповсюджуються гарантії п. 3, 4 ст. 5 Європейської конвенції про права людини. Так, вказана гарантія «застосовується з дня затримання звинуваченого і закінчується в день набрання вироком законої сили» (п .55 Stvrtecky v. Slovakia; п. 23-24 Solmaz v. Turkey, п. 9 Wemhoff v. Germany).

На підставі викладеного та з урахуванням виду покарання, застосованого судом до ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, п. п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, передбачений кримінально - процесуальним законодавством.

Судові витрати у справі,- підлягають стягненню з обвинуваченого.

Позовна заява у справі відсутня.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України /в редакції 2012 року/, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, п. п. 2,9 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 152 КК України К України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;

- за п. 2, 9 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі, без конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 70 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до набрання рішенням чинності,- залишити без змін, після чого скасувати, направивши обвинуваченого ОСОБА_9 в місця позбавлення волі для виконання вироку.

Термін відбування покарання обчислювати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 29.08.2016 по дату набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому ОСОБА_9 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з 27.08.2016 по час набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України ( в редакції Закону № 838 -7).

Речові докази по даному кримінальному провадженню:

-викрутку, з ручкою з прозорого полімерного матеріалу зеленого кольору, полімерну пляшку коричневого кольору, місткістю 1,2 л.; сукню червоного кольору в малюнок фіолетового кольору; дитячі труси білого кольору, фрагмент полімерного шлангу; 2 фрагмента дерев`яних колишків; грунтове - травяне покриття з плямами бурого кольору; фрагмент дерев`яної палиці рослинного походження (дерев`яне колишко); 3 фрагмента дерев`яних колишків; зразок крові потерпілої ОСОБА_23 та зразок крові обвинуваченого ОСОБА_9 ; спортивну кофту ОСОБА_9 ; майку з напівсинтетичного трикотажу, сірого кольору; шорти з джинсового матеріалу біло - блакитного кольору; пару кросівок зі штучної шкіри чорного кольору; джинсові чоловічі брюки синього кольору; чоловічі труси; куртку зі шкірозамінника чорного кольору; брюки з джинсової тканини темно синього кольору; кепку з тканини світло - коричневого кольору; чоловічі штани з синтетичної тканини зеленого та сірого кольорів; футболку з синтетичної тканини сірого кольору; змиви з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_113 ; нігтьові зрізи з правої руки ОСОБА_23 , змиви з рук трупу ОСОБА_23 , а саме з правої та лівої руки - знищити;

-викрутку з суцільною ручкою з полімерного матеріалу жовто - чорного кольору,- знищити;

-викрутку з руків`ям чорного кольору,- знищити;

Відеозаписи надані суду стороною захисту, а саме відеофайли за назвами: «Про события в Измаиле» .mp4 (16,7М) та «ДНК для третього невідомого _ Гучна справа» .mp4 (204,4М)»,- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням:

-судової молекулярно - генетичної експертизи № 716 від 07.10.2016 в сумі 20 640 гривень 36 копійок;

-судової молекулярної - генетичної експертизи № 715 від 19.10.2016 у сумі 4763 гривень 16 копійок;

-судової молекулярної - генетичної експертизи № 868 від 22.12.2016 у сумі 6350 гривень 88 копійок;

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_150

Суддя: ОСОБА_151

Суддя: ОСОБА_152

01.02.2023