В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 936/837/22

Провадження № 1-кп/936/110/2022

18.11.2022 р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 19.07.2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивна, Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, інваліда ІІІ групи, раніше судимого вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.09.2022 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 24.07.2022 р. близько 22 години 30 хвилини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілій ОСОБА_7 один удар рукою стиснутою у кулак по обличчю, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №44/В від 01.08.2022 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя.

Виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Пункту 2.3.5. кваліфікується, як ЛЕГКІ ТІЛЕСНІ УШКОДЖЕННЯ, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Крім цього, ОСОБА_6 в період часу із 03 травня 2022 року по 16 липня 2022 року, перебуваючи по своєму місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої.
Зокрема, 03.05.2022 біля 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 знаходячись по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичною розправою, за що Воловецьким районним судом, 23.06.2022 р. ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КупАП, у справі №936/447/22 та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
Крім цього, 03.07.2022 біля 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 знаходячись по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичною розправою, окрім цього в цей же день 03.07.2022 біля 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 знаходячись по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичною розправою, за що Воловецьким районним судом, 20.07.2022 ОСОБА_7 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КупАП, у справі №936/647/22 та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
У подальшому повторно, а саме 16.07.2022 року близько 17:00 години ОСОБА_6 знаходячись по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння затіяв сварку з своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим саме вчинив відносно неї дії психологічного насильства.
Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_6 заподіяв своїй колишній дружині ОСОБА_7 систематичних психологічних страждань, що виразилися в словесних образах, приниженні, погрозами фізичною розправою, які викликали у потерпілої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав частково. Пояснив, що він дійсно вчиняє сварки із колишньою дружиною ОСОБА_7 , після яких вона викликає працівників поліції, однак зазначив що ніяких тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді підтвердила, що її колишній чоловік ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю її фактичного проживання, систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство, в тому числі наніс тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні відмовився від дачі показів у відповідності до ст. 63 Конституції України.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_6 , його винуватість у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

А саме.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.07.2022 р., згідно якого потерпіла ОСОБА_7 звернулася до правоохоронних органів по обставинам того, що 16.07.2022 р. близько 17.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку із нею, в ході якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.07.2022 р. у справі № 936/647/22 ОСОБА_6 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 23.06.2022 р. у справі № 936/447/22 ОСОБА_6 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок)гривень;

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2022 р. згідно якого потерпіла ОСОБА_7 звернулася до правоохоронних органів по обставинам, того, що 24.07.2022 р. близько 22.30 год. її колишній чоловік ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку із нею, в ході якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою та наніс останній один удар рукою стиснутою у кулак по обличчю.

Висновком експерта №44/В щодо проведення судово-медичної експертизи, встановлено, що на момент судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неї було виявлено тілесне ушкодження у вигляді: синця обличчя. Вище вказане тілесне ушкодження виникло від дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії, за своїм характером могло виникнути при обставинах та в строки вказані потерпілою та в даній постанові - 24.07.2022 року. Враховуючи характер, локалізацію наявного тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_7 та даних обставин справи викладених нею, в даній постанові, судово-медичний експерт дійшов висновку, що наявне в неї тілесне ушкодження не могло виникнути при падінні з висоти власного росту. За ступенем тяжкості, згідно наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Пункту 2.3.5. кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, як таке, що не потягло за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.
Аналізуючи в сукупності надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, як окремо так і у сукупності, такими що узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом, показання обвинуваченого, доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження та кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, його дії є вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно ніде не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується негативно, а саме на ґрунті зловживання спиртними напоями вчиняє систематично домашнє насильство, на психоневрологічному та наркологічному обліку при Воловецькій ЦЛ не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами справи, що пом`якшують покарання є стан здоров`я обвинуваченого, який являється інвалідом ІІІ групи.
Обтяжуючими обставинами справи згідно ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 27.10.2022 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих осіб) і застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу, а в межах санкції передбаченої за ст.126-1 КК України покарання у виді позбавлення волі, та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, згідно ч.1 ст. 70 КК України.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.09.2022 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Як зазначено в постанові Об"єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 766/39/17 від 01.06.2020 р. « При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).»

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Із огляду на наведене, оскільки ОСОБА_6 засуджується за кримінальні правопорушення в цьому кримінальному провадженні, вчинені ним до постановлення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.09.2022 року, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначає остаточне покарання шляхом часткового складання покарань.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяцівпозбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1