Єдиний унікальний номер: 378/227/23
Провадження № 1-кп/378/28/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження №0000048 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого 19.12.2022р. за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2023р. за №0000048, обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вироком Ставищенського районного суду Київської області від 19.12.2022р., ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин. 19.01.2023р. вказаний вирок Ставищенського районного суду набрав законної сили та цього ж дня надійшов на виконання до Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. Відповідно до ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно-корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. 19.01.2023р. ОСОБА_3 взятий на облік Білоцерківським РС № 2 як засуджений. 19.01.2023р. ОСОБА_3 телефонним дзвінком старшого інспектора Білоцерківського РС № 2 ОСОБА_4 викликаний до вказаного сектору на 27.01.2023р., однак останній виклик проігнорував та без поважних на те причин 27.01.2023р. до Білоцерківського РС № 2 не з`явився. В послідуючому, старшим інспектором вказаного сектору здійснено повторний виклик по телефону 31.01.2023р. та викликано ОСОБА_3 до Білоцерківського РС № 2. Лише 08.02.2023р. ОСОБА_3 з`явився до Білоцерківського РС № 2 та йому старшим інспектором Білоцерківського РС № 2 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що він заповнив підписку, яку засвідчив своїм підписом. Того ж дня, ОСОБА_3 отримав направлення до Ставищенського житлово-комунального підприємства, відповідно до якого, починаючи з 13.02.2023р., останній зобов`язаний кожного робочого дня виконувати не більш як по 4 години на день суспільно-корисних робіт у вільний від основної роботи чи навчання час за місцем проживання у селі Брилівка Білоцерківського району Київської області. При цьому, ОСОБА_3 з направленням прибув до Ставищенського ЖКП, де наказом № 16 «Про надання громадських робіт на території с. Брилівка Білоцерківського району Київської області» від 10.02.2023р. йому надано роботу з 13 по 28 лютого 2023 року та згідно складеного графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт, ОСОБА_3 у вказаний період часу зобов`язаний кожного робочого дня виконувати на території села Брилівка по 4 години суспільно-корисних робіт (впорядкування територій об`єктів благоустрою). Однак, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання, маючи можливість з`явитися до органу місцевого самоврядування, умисно, діючи з мотивів зневаги до судового рішення та з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, 13.02.2023р. для виконання громадських робіт не з`явився і залишив місце свого постійного проживання, при цьому, про причини своєї неявки нікого не повідомив та до роботи взагалі не приступив і жодної години громадських робіт не виконав.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор, в порядку ст. 302 ч. 1 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 2 ст. 389 КК України, повністю згоден із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ним, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за його відсутності.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, визнає вину в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він не працює, раніше судимий 19.12.2022р. за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, по місцю проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, наявності обставини, що пом`якшує його покарання, суд вважає, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним у вчиненні кримінального проступку, у виді одного року обмеження волі.

Згідно з положеннями ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ставищенського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 100 годин. Покарання за вказаним вироком обвинуваченим ОСОБА_3 не відбуте.

З огляду на вказані обставини, обвинуваченому ОСОБА_3 належить призначити остаточне покарання застосувавши положення ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України та до призначеного покарання за оскаржуваним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 12 днів обмеження волі, із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст. ст. 368, 370-374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 12 (дванадцяти) днів обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_3 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1