справа № 208/8307/18
провадження № 1-кп/208/78/22
ВИРОК

Іменем України

26 квітня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001460 від 06.09.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонопрапорне Геніченського району Херсонської області, громадянина України, середня освіта, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

- 14 травня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 10 вересня 2019 року Індустріальним районним судом за ч.1 ст. 263, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років;

- 20 лютого 2020 року Кіровським районним судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 06 вересня 2018 року, близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи в районі автостоянки за адресою: Дніпропетровська області, м. Кам`янське, проспект Аношкіна, буд. № 39 Б, побачив автомобіль «Volkswagen CADDY», 2014 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , та перебуває у користуванні ОСОБА_9 . В цей час та в зазначеному місця у ОСОБА_7 раптово виник корисливий умисел, прямований на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

Так, 06 вересня 2018 року близько 11 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на автостоянці за вказаною адресою, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів та керуючись корисливою метою, зайшов до сторожевого приміщення, де знаходився охоронець ОСОБА_10 , після чого, запевнившись останнього в правомірності своїх дій, взяв з підвіконня ключі від вищезазначеного автомобіля та вийшовши зі сторожевого приміщення, підійшов до транспортного засобу.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч волі власника транспортного засобу, відчинивши ключем водійські двері автомобіля «Volkswagen CADDY», 2014 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проник в середину автомобіля.

Так, ОСОБА_7 перебуваючи в салоні автомобіля «Volkswagen CADDY», 2014 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за допомогою ключа завів автомобіль та поїхав з м. Кам`янськев напрямку м. Дніпро, тобто незаконно заволодів зазначеним транспортним засобом, вартість якого станом на 06 вересня 2018 року, згідно висновку судової авто-товарозначвої експертизи № 15/12.2/322 від 16 жовтня 2018 року складає 268 015 грн. 55 коп.

Заволодівши транспортним засобом ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно заволодів чужим майном - транспортним засобом «Volkswagen CADDY», 2014 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 268 015 грн. 55 коп. після чого, з місця скоєння злочину зник і розпорядився ним на свій розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 за ч.1 ст. 289 КК України провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, під час допиту в судовому засіданні дав наступні показання. Суду пояснив, що його товариш повідомив, що свій автомобіль він залишив на автостоянці по проспекту Аношкіна, м. Кам`янське, Дніпропетровської області, але не уточнив марку автомобіля, для того щоб він добрався до міста Дніпро. У вересні 2018 року, точну дату не пам`ятає, він прийшов на автостоянку по проспекту Аношкіна, м. Кам`янське, Дніпропетровської області та взяв у охоронця ключі від автомобіля. Не звернувши увагу на марку та державний номер автомобіля відкрив його та поїхав додому до міста Дніпро. Вже у місті Дніпро він зрозумів, що автомобіль, на якому він приїхав, не є автомобілем його друга та зрозумів що його дії носять протиправний характер.

Цивільній позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлено.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_7 його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0001460, як підстави початку досудового слідства, за яким вбачається, що 06 вересня 2018 року в період часу з 11.00 до 12.00 невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду у великому розмірі (т.1 а.с.1);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06 вересня 2018 року, за яким вбачаються обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що 06.09.2018 року в період часу з 11.00 год. до 12.00 год. транспортний засіб «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , зник зі стоянки по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.7);

- протоколом місця огляду від 06.09.2018 року, огляду стоянки та приміщення сторожевої кімнати за адресою: по АДРЕСА_3 , виявлений відеозапис з камер спостереження автостоянки 06.09.2018 року та при перегляді відеозаписів на ноутбуці було смонтовано та записано на СD-R диск чотири відеозаписи (т.1 а.с. 9-16);

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen CADDY», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 (т.1 а.с. 17);

- протоколом огляду місця події від 14.09.2018 року, за яким на території дорожнього кооперативу «Шинник-2» автостоянки по вулиці Гладкова, 47, м. Дніпро Дніпропетровської області виявлений транспортний засіб «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При візуальному огляді на автомобілі виявлена подряпина на задніх дверцятах, інших пошкоджень не виявлено. Виявлено відсутність акумулятора (т.1 а.с. 30-38);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу яка 12 вересня 2018 року в період часуз 15.00 год. до 16.00 год. поставила автомобіль «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 на автостоянку по вулиці Гладкова, 47, м. Дніпро Дніпропетровської області (т.1 а.с.53-56);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.09.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 , як особа, яка 12 вересня 2018 року в період часу з 15.00 год. до 16.00 разом із невідомим чоловіком поставили на автостоянку автомобіль «Volkswagen CADDY», державний номер НОМЕР_2 , яка розташована по вулиці Гладкова, м.Дніпро (т.1 а.с.53-56);

- висновком судової автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/322 від 16.10.2018 року, відповідно до якого середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Volkswagen CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_3 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1498, тип пального D, сірого кольору станом на 06.09.2018 року складає 268 015,55 грн. (т.1 а.с. 79-82);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.10.2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 06 вересня 2018 року взяв зі стоянки у сторожовому приміщенні по проспекту Аношкіна, м. Кам`янське Дніпропетровської області ключі та виїхав на автомобілі «Volkswagen CADDY» (т.1 а.с.84-86);

- протоколом огляду відео від 30 жовтня 2018 року на диску СD-R із відеозаписом з камер спостереження автостоянки по проспекту Аношкіна, 39-Б, м. Кам`янське Дніпропетровської області за участю свідка ОСОБА_10 та в приміщенні кабінету № 411 Камянського відділу поліції про проспекту Аношкіна у м. Кам`янське, встановлено наявність чотирьох відео-файлів, на яких видно як 06.09.2018 року об 11:36:17 год. чоловік проходить повз кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та прямує в сторону приміщення. Після цього об 11:39:35 з території автостоянки виїжджає автомобіль «Volkswagen CADDY». Свідок ОСОБА_10 впізнав чоловіка, що на відео, якого він впізнав 23.10.2018 року під час пред`явлення осіб для впізнання (т.1 а.с. 88-94).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому провадженні встановлена та підтверджена, а його умисні злочинні дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

У відповідності до діючого законодавства, кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_7 за ст. 289 ч.1 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин .

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає їх суб`єктивну сторону у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_7 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому судом ОСОБА_7 суд враховує характер вчиненого ним кримінального правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відноситься до нетяжкого злочину, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше притягувався, має зареєстроване місце проживання, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується умовно позитивно, скарг і заяв відносно нього не надходило, до вчиненого ставиться критично.

Суд враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На думку колегії суддів, обставини вчинення злочину обвинуваченим, а також тяжкість наслідків, що настали, матеріали провадження та покази обвинуваченого у суді свідчать, що його дії не були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та не мали ознак критичної оцінки своєї протиправної поведінки.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у скоєному, але судом не встановлено обставин щирого каяття, оскільки щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та реальним бажанням виправити ситуацію, що склалася. Обвинувачений не проявив усвідомлення неправомірності своїх діянь та не осудив свою протиправну поведінку.

Суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо тільки шляхом йому обрання покарання в межах санкції інкрімінованого йому злочину, у вигляді позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі.

Остаточне покарання призначається судом за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільній позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлено.

Судові витрати в розмірі 1144,00 грн. за проведення судової експертизи відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, відбуте частково за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2020 року

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня затримання, тобто з 13 жовтня 2018 року.

За побіжний захід у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Речові докази: два недопалка цигарок та сірник опечатаний в пакет №0033682 - знищити; шашку таксі червоного кольору опечатану в пакеті № 0006854, два номерні знаки НОМЕР_2 опечатані в пакеті № ЕХР0409870 повернути власнику ОСОБА_8 ; автомобіль «Volkswagen CADDY» залишити потерпілому ОСОБА_8 ; диск СD-R із відеозаписами за 06.09.2018 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_13