Справа № 592/1105/23
Провадження № 1-в/592/61/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника виправної колонії ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Державною установою «Сумська виправна колонія № 116» спільне подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» начальника арештного дому та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пантелеймонівка п. Лісозаводська Приморського краю російської федерації, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 24.09.2014 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років,

В с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.09.2014 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. Початок строку 24.06.2013, кінець строку 07.01.2024. Станом на 19.01.2023 відбув більше 3/4 строку покарання. До Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» прибув 20.02.2015. В установі вимоги режиму відбування покарання порушував, мав чотири стягнення, які погашені та зняті достроково. Добровільно залучається, без оплати праці, до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до неї територій, поліпшення житлово-побутових умов засуджених та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До праці ставиться добре, проявляє розумну ініціативу при виконанні поставлених завдань, має вісім заохочень. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, заплановані заходи відвідує вчасно та регулярно. Просять засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково звільнити від покарання на невідбутий строк.

Позиції учасників судового провадження.

Представник виправної колонії ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримав, просив задовольнити. Вказував, що ОСОБА_4 за час відбування покарання мав вісім заохочень та сім стягнень, які погашені. Збитки за вироком суду погашені. Від час відбування покарання в колонії залучався до суспільно-корисних робіт. Зауважень та претензій до засудженого установа не має, тому наполягає на задоволенні подання.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити подання та звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Засуджений зазначив, що в колонії одразу пішов працювати на промзону. Робив парусники і кораблі. Працював в харчоблоці та столярем в майстерні. З 2018 року працював по трудовому договору. Закінчував курси токаря та токаря краснодеревщика. За час відбування покарання у нього були порушення, але в ДІЗО не сидів. Вказував, що він одружений та має двох дітей, діти ростуть без нього, після звільнення має намір захищати батьківщину та виховувати дітей. Щиро каявся та жалкував про те, що скоїв.

Згідно поданої заяви прокурор ОСОБА_6 просив подання розглядати без його участі. Проти задоволення подання не заперечував.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що 24.09.2014 ОСОБА_4 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років (Т.1 а.о.с. 39-45).

16.02.2016 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 24.06.2013 по 10.12.2014 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Т.1 а.о.с. 49).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.10.2020 вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.09.2014 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Т.2 а.о.с. 4).

ОСОБА_4 з 20.02.2015 відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія № 116», за вчинення, зокрема, умисного особливо тяжкого злочину.

Початок строку відбування покарання 24.06.2013, кінець строку відбування покарання 07.01.2024. ОСОБА_4 відбув 3/4 строку покарання 19.01.2023, станом на 07.02.2023 невідбута частина покарання становить 11 місяців.

Згідно відомостей про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_4 від 19.01.2023, останній має 8 заохочень та мав 7 стягнень, останнє з яких мало місце 05.10.2020, які погашені та зняті (а.с. 9-10).

Згідно характеристики на засудженого від 19.01.2023, долученої до подання, ОСОБА_4 за час відбування покарання в колонії сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково (а.с. 2-3).

Згідно наявних в особовій справі на засудженого ОСОБА_4 характеристик від 16.01.2020, 12.01.2021 засуджений до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться байдуже. Адміністрація установи не вбачає можливості свідомого дотримання засудженим загальних норм поведінки, тому потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі (Т.2 а.о.с. 6-7).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Ухвала мотивована тим, що наявність у засудженого нестабільної поведінки протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення. Загалом своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів, що стає на шлях виправлення (Т.2 а.о.с. 26).

01.07.2022 засуджений ОСОБА_4 зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення» (Т.2 а.о.с. 70).

Відповідно до довідки Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» від 09.01.2022 засуджений ОСОБА_4 згідно вироку суду мав позов на суму 1075,80 грн., у бухгалтерії установи на виконанні знаходилась постанова на відшкодування збитків, що спричинені скоєнням злочину, на суму 669,76 грн., яка добровільно погашена (а.с. 11).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше трьох четвертей строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (частина 2, пункт 3 частини 3 статті 81 КК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (частини 2 статті 81 КК).

Пункт 17 вказаної постанови містить роз`яснення, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність одночасно двох ознак, які свідчать про виправлення засудженого: сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Відповідно до статті 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Після вивчення особи засудженого, судом встановлено, що під час відбування покарання ОСОБА_4 працював на оплачуваних роботах, за які нараховувалась заробітна плата, добровільно відшкодував збитки, завдані злочином на суму 669,76 грн., залучався до суспільно корисної праці на підставі статті 118 КВК України, має вісім заохочень.

Зазначені обставини свідчать, що засуджений має сумлінне ставлення до праці.

Щодо сумлінної поведінки суд зазначає, що аналіз наявних у справі матеріалів свідчить, що ОСОБА_4 у 2013 році мав 1 стягнення (15.11.2013), у 2014 році мав одне стягнення (15.01.2014), у 2015 році мав 2 стягнення (останнє 26.02.2015), у 2018 році мав 1 стягнення (01.03.2018), у 2020 році мав 2 стягнення (останнє 05.10.2020).

Згідно характеристик на засудженого від 16.01.2020 та 12.01.2021 він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що стає на шлях виправлення та потребує подальшої виховної роботи в місцях позбавлення волі.

З липня 2022 року ОСОБА_4 почав брати участь згідно поданих ним заяв у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».

З досліджених судом матеріалів особової справи засудженого встановлено, що позитивні зміни в поведінці ОСОБА_4 фактично почали відбуватися з 2022 року та у 2023 році він почав позитивно характеризуватись установою відбування покарань, що спростовує твердження виправної колонії та спостережної комісії про те, що ОСОБА_4 довів своє виправлення та до нього можливо застосувати пільгу передбачену статтею 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Наявність під час відбування покарання сімох стягнень, які хоча і погашено не свідчить про сумлінну поведінку ОСОБА_4 під час всього терміну відбування покарання.

Таким чином, судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання не свідчить про сумлінність, позитивні зміни відбулися з 2022 року, а отже суд не може дійти висновку, що цілі покарання, були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, як це передбачено статтею 81 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що спільне подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» начальника арештного дому та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради відносно ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 81 Кримінального кодексу України, пунктом 2 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Спільне подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія № 116» начальника арештного дому та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Час проголошення повного тексту ухвали - 08 30 година 08 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1