В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2023 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Оржиця кримінальне провадження №0000304 від 06.10.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сомкова Долина, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта базова загальна середня, одружена, утриманців не має, фізична особа-підприємець, інвалід 2 групи, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. У подальшому указом Президента України від 18.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, після цього указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

06.10.2022 приблизно о 15 годині, точного часу при цьому слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебувала на території господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час ОСОБА_5 на землі біля неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помітила мобільний телефон REALME C 112021, модель RМХ 3231.

Після чого, діючи по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 відкрито викрала майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон REALME C 112021, модель RМХ 3231, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117- 22/13899-ТВ від 21.10.2022 становить 2833,33 гривень.

Після чого разом з викраденим мобільним телефоном REALME C 112021, модель RМХ 3231 залишила вказане господарство та у подальшому розпорядилася вищевказаним викраденим майном на власний розсуд.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 2833,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

06 грудня 2022 року між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за згодою потерпілої ОСОБА_7 , та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Законний представник потерпілої ОСОБА_8 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо скоєння кримінального правопорушення нею за зазначених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Також сторони узгодили покарання, яке буде застосовано до ОСОБА_5 , а саме, ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання із випробуванням з призначенням судом відповідного іспитового строку та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник потерпілої ОСОБА_8 підтримала укладену сторонами угоду у поданій суду заяві.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, визнала повністю. В скоєному покаялася, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання, при тому вказала, що їй у повній мірі зрозуміло характер обвинувачення, вона повністю розуміє права, надані законом та наслідки укладення і затвердження вказаної угоди.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 зазначив, що угода була укладена у його присутності, підзахисна у повній мірі зрозуміла умови укладеної угоди, вид та міру узгодженого покарання та наслідки невиконання цієї угоди, і не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Шляхом опитування сторін, вивченням угоди та матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, який суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

За змістом абзацу 2 ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 являється тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що, що на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніше не судима та є інвалідом 2 групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України - відсутні.

У суді встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин є тяжким; особу обвинуваченої; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; думку потерпілої, яка викладена у поданій суду заяві та інші обставини справи.

З урахуванням зазначених вище пом`якшуючих вину обставин, позитивних характеристик, наявності 2 групи інвалідності, відсутності відомостей про судимості, суд вважає, що слід відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, призначивши покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Мотивом вказаного є наступні обставини. ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, збитки, що були завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані, цивільний позов по справі не заявлявся, має стійкі соціальні зв`язки, за змістом характеристики виключно позитивно характеризується. Суд вважає, що такий вид покарання є доцільним, сприятиме виправленню засудженої.

Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням. До такого висновку суд прийшов з урахуванням ставлення обвинуваченої до скоєного (щире каяття), позиції потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченої не має, оскільки збитки відшкодовано. Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченої терміном 1 рік та 6 місяців.

Доцільним при призначенні іспитового строку, застосувати положення ст. 76 КК України відносно ОСОБА_5 зобов`язавши засуджену повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за згодою потерпілої ОСОБА_7 , та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, обраний 21.11.2022 року відповідно до ухвали Хорольського районного суду Полтавської області на строк до 18.01.2023 року - скасувати з набранням вироком законної сили.

Арешт майна, який був накладений відповідно до ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 10.10.2022 року - скасувати.

Процесуальні витрати по справі мають бути стягнуті із засудженої.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 06 грудня 2022 року про визнання винуватості укладену між прокурором Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , за письмовою згодою представника потерпілої ОСОБА_8 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою та призначити покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- мобільний телефон REALME C 112021, модель RМХ 3231 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_1 , що належать на праві власності ОСОБА_7 повернути власнику, як їй належні.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/117- 22/13899-ТВ від 21.10.2022 року в сумі 755 грн 12 коп.

Арешт майна, який був накладений відповідно до ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 10.10.2022 року - скасувати з набранням вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, обраний 21.11.2022 року відповідно до ухвали Хорольського районного суду Полтавської області на строк до 18.01.2023 року - скасувати з набранням вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1