Ширяївський районний суд Одеської області
22.03.2023 Справа №: 518/293/23 Провадження № 1-кп/518/42/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Ширяєве угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 02.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєве, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , маючи навики із поводження та використання бойових припасів та вибухових речовин, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись в одному із населених пунктів Донецької області, не пізніше 23.11.2022 року, відшукав, тим самим придбав ручну осколкову гранату РГД- 5 із запалом УЗРГМ-2, три постріли типу ВОГ-25П та одну тисячу п`ятсот два патрони калібру 5,45 мм.

Після чого, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, переслідуючи мету незаконного зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимоги п. 1 додатку № 1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 №622, незаконно придбав, та почав зберігати на горищі будинку в якому фактично проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 23.11.2022 року в період часу з 09 год. 47 хв. до 12 год. 52 хв., в ході проведення обшуку на горищі будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено: одну тисячу п`ятсот два патрони, які належать до категорії боєприпасів, до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру - 5,45 мм, є проміжними патронами (5,45x39), виготовлені промисловим способом (СССР) до стрільби придатні; корпус ручної осколкової гранати РГД-5, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому копусі та належить до вибухових речовин; запал УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів; три 40-мм постріли типу ВОГ-25П іноземного виробництва до 40-мм гранатомету ГП-25, які належать до бойових припасів та є придатними до вибуху.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

03 лютого 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні № 0000159 прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України. ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди, в угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Керуючись ст. ст. 368-374, 394, 395, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03 лютого 2023 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні № 0000159 прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000159 від 02.02.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: корпус ручної осколкової гранати РГД-5; запал УЗРГМ-2; три 40-мм постріли типу ВОГ-25П іноземного виробництва до 40-мм гранатомету ГП-25, ручну димову гранату РГД-2 вибухового спорядження, одну тисячу п`ятсот два патрони до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру - 5,45 мм, які передані на зберігання на склад озброєння ВО УЛМТЗ ГУНП в Одеській області, передати на потреби Збройних сил України.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2076 гривень 58 копійок в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6