1Справа № 335/2461/22 1-кс/335/2710/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні №0000284 від 05.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , звернувся зі скаргою про скасування повідомлення про підозру від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні №0000284 від 05.04.2022, в якій зазначено наступне.

05.09.2022 у кримінальному провадженні №0000284 від 05.04.2022 ОСОБА_4 - заступнику директора департаменту - начальнику Управління економіки будівництва Департаменту економічного розвитку і торгівлі Запорізької обласної військової адміністрації, вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

За версією обвинувачення, обґрунтованість пред`явленого їй повідомлення про підозру підтверджується наступними доказами: довідкою управління Східного офісу Держаудітслужби в Запорізькій області від 14.07.2022, якою начебто встановлено розтрату майна (хоча в повідомленні про підозру ОСОБА_4 інкримінується «заволодіння чужим майном») у кількості 777 мішків з борошном; протоколом обшуку від 23.08.2022 території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; відомостями Тернопільської обласної військової адміністрації про примусове відчуження борошна для потреб держави з метою забезпечення продовольчої безпеки в умовах правового режиму воєнного стану; відомостями AT «Державна продовольчо-зернова компанія України» про кількість та вартість борошна.

Насправді, жодний з наведених вище письмових доказів не доводить не тільки вину ОСОБА_4 у скоєнні будь-якого злочину, а і взагалі факт скоєння кримінального правопорушення. Більш того, протокол обшуку від 23.08.2022 території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , свідчить на користь ОСОБА_4 та спростовує дані викладені у повідомленні про підозру.

Крім того, при допиті в якості підозрюваної ОСОБА_4 не тільки надала показання які доводять відсутність події кримінального правопорушення яке їй інкримінується у повідомленні про підозру, а й додала до протоколу допиту документи, які у повній мірі доводять правдивість та об`єктивність її показань. Даним показами ОСОБА_4 доведено, що висновки викладені у так званій «довідці» управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області не відповідають дійсності та спростовується звітною документацією та актами, які вона додала до протоколу допиту.

Отже, всі викладені обставини свідчать про те, що рішення про повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, 05.09.2022 року було прийнято без належних підстав та обґрунтувань, у порушення вимог КПК України.

Зазначено, що у порушення норми п.7 ч.1 ст. 277 КПК України, у повідомленні про підозру не зазначені відомості про роз`яснення прав підозрюваній ОСОБА_4 . Пред`явлене ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 05.09.2022 не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст. 277 КПК України.

По-перше, у порушення вказаних вимог п.6 ч.1 ст. 277 КПК України, слідчий не зазначив у повідомленні про підозру місце начебто скоєння ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

По-друге викладені у повідомленні ОСОБА_4 про підозру фактичні обставини не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами провадження, про що відомо слідчим органу досудового розслідування, які навмисно, на думку захисту «перекрутили» ці факти у вигідному для обвинувачення світі. Так, пред`явленим повідомленням ставиться у провину, не складання актів приймання-передачі гуманітарної допомоги, яка надійшла у вагоні та була передана їй як відповідальній особі, що отримала гуманітарний вантаж.

Однак згідно з посадовою інструкцією та довіреністю б/н від 06.03.2022, на які посилається в повідомленні про підзору слідчий, в обов`язки ОСОБА_4 не входило складання актів приймання-передачі гуманітарної допомоги.

Відповідно до вимог посадової інструкції до функціональних обов`язків ОСОБА_4 , не відносяться будь-які функції/операції з гуманітарними вантажами. Те ж саме стосується і довіреності, на яку посилається у підозрі слідчий. На момент розвантаження залізничного вагону № 24257651, відповідно до довіреності обласної державної адміністрації від 06.03.2022 № б/н на залізничній станції «Запоріжжя Вантажне» ОСОБА_4 було уповноважено виключно на наступні дії: здійснювати операції, пов`язані з відправленням та отриманням вантажів (тобто виключно лише отримати вантаж, який надійшов до залізничної станції); оформлювати перевізні документи на відправлення до станції та переадресування вантажів; розкредитовувати перевізні документи на вантажі, що прибули в адресу підприємства - ЗОДА; приймати участь у складанні та підписуванні усіх видів актів, що пов`язані з перевезенням вантажів саме по залізниці; підписувати пам`ятки про подавання (забирання) вагонів, пам`ятки про видачу (приймання контейнерів), накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, облікові картки виконання планів перевезення - виключно щодо вантажів, які надійшли залізничним транспортом на станції; отримувати та подавати перелік рахунків, акти та інші документи, пов`язані з перевезенням вантажів по залізниці до Запоріжжя.

При цьому, відповідно до довіреності ОСОБА_4 навпаки не було уповноважено здійснювати наступні функції: визначення місця зберігання гуманітарних вантажів; ведення бухгалтерського обліку операцій з гуманітарними вантажами; внесення до будь-яких реєстрів чи систем інформації про отримання, передачу та розподіл між громадами гуманітарних вантажів; складання/оформлення товарно-транспортних накладних, накладних на перевезення, актів прийому-передачі та договорів відповідального зберігання гуманітарних вантажів.

Крім того, відповідно до тексту повідомлення про підозру від 05.09.2022 ОСОБА_4 ставиться у провину що «передача нею за попередньою змовою із невстановленими особами частини товару до приміщень за адресою: АДРЕСА_1 надало можливість невстановленим досудовим слідством особам вільно заволодіти та розпоряджатися переданою ОСОБА_4 до цих приміщень продукцією на власний розсуд». При цьому відповідно до протоколу обшуку, який проведено 23.08.2022 слідчим у складських приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , з зазначених складських приміщень органом досудового розслідування було вилучено ті самі мішки з борошном, якими ОСОБА_4 згідно з наведеним вище текстом з повідомлення про підозру вже начебто заволоділа та розпорядилась. Таким чином, навіть при наявності у ОСОБА_4 умислу на заволодіння мішками з борошном, які зазначені у повідомлені про підозру, дії останньої потрібно було б кваліфікувати як замах на злочин (із застосуванням ст. 15 КК України), а ні як закінчене кримінальне правопорушення.

Отже, є очевидним, що у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, яким б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину у діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що: кримінальне правопорушення справді відбулося; кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення.

На підстави викладеного, просить скасувати повідомлення про підозру від 05.09.2022 старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000284 пред`явлене та вручене ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури Запорізької області та ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні №0000284 від 05.04.2022 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у даному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрювана ОСОБА_4 доводи скарги підтримали та пояснили, що на час повідомлення про підозру не було здобуто достатньо доказів, які б беззаперечно свідчили про винуватість ОСОБА_4 , були допущені істотні порушення КПК України, зокрема: підозра вручена без участі захисника; повідомлення про підозру не містило суттєвих обставин події; докази вини ОСОБА_4 були відсутні; не було проведено всіх необхідних слідчих дій, тому зібраних доказів було недостатньо для повідомлення про підозру.

Слідчі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, вважають її необґрунтованою. Зазначено, що підозра складена на достатності зібраних доказів, та вручена у спосіб передбачений кримінальним процесуальним законодавством України. Також зазначили, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває, проводяться ряд слідчих дій. Просили у задоволенні скарги відмовити, оскільки підстави для її задоволення відсутні.

У подальшому учасники надали заяви про розгляд вказаної скарги у їх відсутність.

При цьому, слідчий суддя констатує, що матеріли кримінального провадження №0000284 від 05.04.2022, на вимогу суду, органом досудового розслідування, не надано, оскільки вони, на час розгляду скарги, перебувають в експертній установі для проведення відповідних експертиз, про що надано відповідні докази.

Учасники не заперечували проти розгляду вказаної скарги без дослідження вказаних матеріалів кримінального провадження. Жодних клопотань, у ході судового розгляду, з цього приводу не надходило.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, у ході його здійснення слідчим суддею перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя має встановити: чи дотримано строк після якого підозрюваний чи його захисник можуть звернутися із скаргою на повідомлення про підозру; чи існували визначені підстави для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні; чи дотримані вимоги КПК України щодо змісту повідомлення про підозру; чи дотримано вимоги щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Відповідаючи на вказані питання, слідчий суддя виходить з таких міркувань.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга на повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути подана, зокрема, підозрюваним та його захисником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

З матеріалів скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржуване повідомлення про підозру складено 05.09.2022, а скарга на вказане повідомлення про підозру подана 11.11.2022, тобто зі спливом більше двох місяців з дня повідомлення про підозру. Під час розгляду вказаної скарги, слідчим суддею встановлено, що на момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрито, а обвинувальний акт до суду не передано.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що скаргу подано із дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

У свою чергу, положення ст. 278 КПК України передбачають строк та порядок вручення повідомлення про підозру, а саме повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Застосовуючи вказані норми до оскаржуваного повідомлення про підозру від 05.09.2022, слідчий суддя встановив, що вказана підозра датована 05.09.2022, та з розписки у самій підозрі вбачається, що підозрювана ОСОБА_4 отримали її того ж дня 05.09.2022. Повідомлення про підозру від 05.09.2022 було вручено старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 .

Крім того, підозрювану ОСОБА_4 ознайомлено з правами підозрюваної особи, передбаченими ст.42 КПК України, про що свідчить її особистий підпис.

Доводи адвоката, що вказана підозра вручена ОСОБА_4 без участі захисника, про що і зазначено у вказаній підозрі, суд вважає такими, що не свідчать про порушення вимого кримінально-процесуального законодавства України, які б давали достатньо підстав для скасування оскаржуваного повідомлення про підозру.

Твердження адвоката щодо того, що слідчим у ході вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 не роз`яснено права підозрюваної особи, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищевикладеними обставинами.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення дотримано строк та порядок вручення повідомлення про підозру.

Крім того, аналізуючи повідомлення про підозру від 05.09.2022, слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру містить правову кваліфікацію злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) КК України, та зміст повідомлення про підозру містить виклад відповідних обставин.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору наявності доказів для визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом.

Разом із тим, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра», як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача у тому, що кримінальне правопорушення мало місце і що особа, якій вручено письмове повідомлення про підозру, могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами у кримінальному провадженні.

Однак, у даному випадку, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити будь які доводи щодо обґрунтованості або необґрунтованості підозри та надати їм відповідну правову оцінку, оскільки матеріали (документи) які стали підставою для пред`явлення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , органом досудового розслідування не надано з об`єктивних причин, у зв`язку з чим судом у ході розгляду скарги не досліджувалися.

Отже, враховуючи викладене, на день розгляду вказаної скарги, об`єктивно надати оцінку доводам щодо підстав, які слугували складанню повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя такої можливості не має.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги про скасування повідомлення про підозру від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру від 05.09.2022 відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні №0000284 від 05.04.2022 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1