Справа №639/3927/17
Провадження № 1-КП/639/20/23
У Х В А Л А

щодо запобіжного заходу

17 лютого 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харковікримінальне провадження №0000006 від 01.01.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0000006 від 01.01.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання, яке було підтримано обвинуваченим ОСОБА_4 , про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона захисту посилалася на погіршення стану здоров`я обвинуваченого за час тримання під вартою.

Прокурор проти вимог клопотання обвинуваченого заперечував, посилаючись на те, що ризики, встановленні під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли та не зменшились, а доводи захисту про погіршення стану здоров`я обвинуваченого жодним чином не підтверджені.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до такого.

Ухвалою суду від 04.01.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 04 березня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 331 КПК України)

Згідно п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При цьому у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий; на обліку у лікарів психіатра не перебуває, з грудня 2000 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від каннабіоїдів; одружений; дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; не працює.

По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному нанесенні в ніч з 31.12.2016 на 01.01.2017 за адресою: АДРЕСА_2 , потерпілому ОСОБА_6 гострим предметом, що має колото-ріжучі властивості, одного удару в область правого боку, чим останньому було спричинено колото-різане поранення правої бокової стінки животу, що проникає у черевну порожнину, з ушкодженням печінки та нирки, яке супроводжувалось внутрішньочеревним крововиливом, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому остаточна оцінка кожному доказу окремо та в їх сукупності, відповідно до ст. ст. 89, 94, 368, 373 КПК України, буде надана судом на відповідній стадії судового розгляду під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.

Необхідно відзначити, що у зв`язку з переховуванням обвинуваченого ОСОБА_4 від суду ухвалою від 28.09.2022 було надано дозвіл на його затримання з метою його приводу до Жовтневого районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та оголошено обвинуваченого у розшук.

При цьому, в порушення вимог ст. 22 КПК України, стороною захисту не було надано будь-яких доказів на підтвердження поважних причин неявок обвинуваченого до суду, зокрема копій медичних документів. Більш того, ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив про їх відсутність.

Крім того обвинувачений оголошувався у розшук постановою слідчого від 22.02.2017 під час досудового розслідування.

Виходячи з наведеного, та з огляду на дані про особу обвинуваченого; його процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду; суть обвинувачення вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з насильством, небезпечним для життя в момент заподіяння; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватості,суд, ухвалюючи рішення про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 04.01.2023, дійшов висновку про доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений: може переховуватись від суду; незаконно впливати на недопитаних судом свідків, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Наведені висновки суду в судовому засіданні 17.02.2023 стороною захисту не спростовані.

Щодо посилань обвинуваченого на різке погіршення стану його здоров`я за час тримання під вартою, то вони жодними належними доказами не підтверджені, як і не підтверджено доводів про наявність поважних причин неявок обвинуваченого до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1