Справа № 583/4511/21
Номер провадження 1-кп/950/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000380 від 06.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, керівника БО «Міжнародний благодійний фонд Віра-Надія-Любов», зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Строк тримання обвинувачених під вартою спливає 13.02.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням, мотивуючи це тим, що розгляд кримінального провадження не закінчено та просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, так як він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачені тривалі терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, а заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились і не зникли.

Так, на думку прокурора, існує ризик того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_10 зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого обвинуваченого, у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ще не досліджені судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування щодо ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на думку прокурора неможливо.

Також прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою без права на визначення застави, так як останній обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Захисник обвинуваченого адвокатОСОБА_8 заперечила проти доводів прокурора щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_10 під вартою, мотивуючи це тим, що клопотання не містить доказів винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення; та доказів обгрунтування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокатОСОБА_11 також заперечив проти продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, вважає, що в клопотанні прокурора ризики перелічені, проте не обгрунтовані доказами, вогнепальна зброя, власником якої є ОСОБА_10 зберігається в органах поліції, його підприємство не працює, а доводи про тиск на свідка ОСОБА_12 також не були підтверджені в порядку, визначеному чинним законодавством.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою заперечив, просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи це тим, що прокурором не надано доказів на підтвердження обвинувачення та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 також заперечила проти доводів прокурора щодо необхідності продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, мотивуючи це тим, що пред`явлене обвинувачення та наведені прокурором ризики не обґрунтовані в повній мірі доказами, наданими в судове засідання.

Крім того, захисник ОСОБА_6 звернула увагу суду на те, що частина ризиків, покладених прокурором в обгрунтування свого клопотання зникла, що визнано судом під час розгляду попередніх клопотань прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, а також на те, що обвинувачені перебувають під вартою значний проміжок часу, проте на час розгляду клопотання прокурора останнім не забезпечено можливості допиту потерпілих і свідків в судовому засіданні, після чого, на думку адвоката, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. ст. 177 КПК України втратить свою актуальність.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_13 , її представник та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 і потерпілий ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а

відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вислухавши прокурора та захисників і обвинувачених, вивчивши подане клопотання, суд бере до уваги, що ОСОБА_10 обвинувачуєтьсяу вчиненніособливо тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено тривалий терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, що характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що на час розгляду клопотання щодо застосованого до нього запобіжного заходу розгляд кримінального провадження не закінчено, не досліджені письмові та речові докази, не допитані потерпілі, свідки та самі обвинувачені і вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, так як при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу він матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Тяжкість покарання, на думку суду підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як відповідно до рішень Європейського суду з прав людини небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін., а серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Тому, хоча тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги та враховує ту обставину, що стороною захисту було надано докази зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахованих при обранні запобіжного заходу, проте суд вважає, що частина з цих ризиків продовжує існувати.

Так, суд вважає, що на даний час продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, такий як можливість обвинуваченим переховуватися від суду. Цей ризик є актуальними та не зменшився оскільки при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, чи зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Крім того, суд вважає, що ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, оскільки свідчення потерпілого є одним із джерел доказів.

Також обвинувачений може впливати на свідків, оскільки такі мають бути допитані в ході судового розгляду справи та надати покази безпосередньо суду, а до того часу незаконний на них вплив не виключається і даний ризик існує на стадії судового розгляду справи до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб шляхом усного допиту усіма сторонами кримінального провадження та дослідження їх в судовому засіданні.

При цьому суд бере до уваги, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вказана обставина виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, а застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та складністю справи, кількості свідків, допитаних під час досудового слідства, обсягу наданих суду доказів і з врахуванням зазначених обставин на даний час не виходить за межі розумного строку.

В той же час,дані які позитивно характеризують особу ОСОБА_10 , його позитивна характеристика та наявність міцних соціальних зв`язків на думку суду об`єктивно не можуть спростовувати факт вчинення кримінального правопорушення, обставини його вчинення, тяжкість, спричинені ним наслідки, та відношення обвинуваченого до цих обставин, яке теж повинні враховуватись при застосуванні запобіжного заходу іне можуть бути підставами для звільнення від відповідальності у випадку доведення його винуватості.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що обвинувачення та наведені прокурором ризики не обґрунтовані в повній мірі доказами, наданими в судове засідання, зокрема, протоколами щодо фіксації місця події та негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертиз та протоколи допитів потерпілого і свідка та іншого обвинуваченого, передані на розгляд суду, так як ці докази повинні оцінюватися разом з іншими матеріалами кримінального провадження, які ще не досліджені на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням наявних ризиків та інших обставин встановлених судом, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, наявність яких встановлено судом, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть цього зробити.

Тому, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд не може взяти до уваги доводи захисників і вважає, що покладені в обґрунтування клопотанні прокурора обставини щодо можливості незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого обвинуваченого, які ще не допитані судом, переховуватись від суду мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні, внаслідок чого дане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_10 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, зареєстрованому по АДРЕСА_2 , фактично проживаючому по АДРЕСА_3 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 10 квітня 2023 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_16

Судді:

ОСОБА_17