Справа № 364/634/22
Провадження № 1-кп/364/75/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Володарка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001948 від 16.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березна, Володарського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.02.2010 Володарським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. 03.10.2014 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений (невідбутий термін покарання 2 роки, 2 місяці, 1 день),

10.09.2018 Тетіївським районним судом Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

06.08.2022 приблизно о 14 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився з дозволу власника житлового будинку АДРЕСА_2 , проводячи дозвілля з іншими особами. В цей час, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, який в подальшому продовжено до 23.08.2022 відповідними Указами Президента України, користуючись тим, що інші особи не бачать його дії та тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить та знаходиться у безпорадному стані, ОСОБА_4 , таємно, повторно, усвідомлюючи значення своїх дій та бажаючи збагатитись за рахунок привласнення чужих коштів, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав з дивану гаманець чорного кольору марки «ІМAGE» вартістю 280 грн з грошовими коштами у ньому в сумі 6806 грн, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди у сукупному розмірі 7086 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто за ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю, обставини, зазначені в обвинувальному акті не оспорював. Пояснив, що дійсно за обставин викладених у обвинувальному акті, при вживанні спиртних напоїв у будинку потерпілого, також разом із Драчуком та Вишнівським, скориставшись тим, що останні спілкувались між собою та не бачили його неправомірних дій, а ОСОБА_5 уснув на дивані, викрав гаманець у останнього, який лежав поряд з ним, та вийшовши на вулицю поклав його під каміння, пізніше забравши його та розпорядившись коштами на власний розсуд. Додатково зазначив, що має нестабільний дохід від підробітків, а тому шкоду відшкодував потерпілому у повному обсязі добровільно, останній до нього претензій матеріального та морального характеру не має, перед потерпілим вибачився, засуджує свої дії та усвідомлює їх протиправність, зокрема зазначив, що злочин скоїв під впливом алкоголю, зобов`язався в майбутньому не вчиняти аналогічних порушень, щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно під час вживання алкогольних напоїв у нього вдома, ОСОБА_4 було викрадено гаманець із грошима у розмірі 6806 грн., які він йому повернув у повному обсязі, претензій до нього не має, з обвинуваченим він примирився, також просив суворо не карати його.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України винуватим, з урахуванням обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого та з урахуванням того, що він раніше судимий, вчинив злочин в умовах воєнного стану, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, також до набрання вироком законної сили продовжити строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченими злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий за корисливий злочин, має нестабільний дохід від підробітків, не є особою з інвалідністю та депутатом, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно із ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. (зі змінами від 06.11.2009 р.) зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням (злочином); дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеристику з місця проживання, відповідно до якої останній характеризується задовільно; його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи, що ним відшкодовано завдану шкоду потерпілому, позицію останнього з приводу міри покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання в межах санкції статей особливої частини КК України у виді позбавлення волі.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що наявність обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України дає підстави для призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 3 роки та 6 місяців, оскільки, на переконання суду, відповідно до положень ст.65 КК України, саме таке покарання буде необхідним й достатнім для досягнення мети виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так як, покарання, на підставі положень ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а також передбачені п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

З урахуванням викладеного запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили не продовжувати.

Цивільний позов не заявлено. Витрати, понесені при проведенні експертизи відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази у справі: гаманець чорного кольору «IMAGE» та грошові кошти у сумі 6 гривень (дві купюри номіналом 5 грн та номіналом 1 грн), які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити за останнім.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1