ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеконференцзв`язку із ДУ «Житомирська ВК № 4) ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000041 від 14.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ставище Ставищенського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні накого не має, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.05.2020 Фастівським міськрайонний судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

- 01.10.2020 Фастівським міськрайонний судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.09.2021 звільнення від відбування покарання з випробуванням за цим вироком було скасовано та направлено засудженого для відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно з проникненням у інше сховище, за наступних обставин.

Так, 14 січня 2021 року близько 02 год., ОСОБА_8 перебуваючи по вул. Ковпака в місті Фастові Київської області, знавши, що на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , вирішив ним незаконно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, дійючи умисно, повторно, не маючи дозволу власника, шляхом відкриття хвіртки, протиправно проник на територію вказаного домоволодіння, звідки викотив транспортний засіб - мопед марки «Suzuki address V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановивши таким чином над ним контороль.

Після цього, ОСОБА_8 з місця вчиненння злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 2317,82 грн. та позбавив останнього можливості розпорядження транспортним засобом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що в один з днів січня 2021 року в нічний час доби, повертаючись з роботи та перебуваючи по вул. Ковпака у м. Фастові, в одному з домоволодінь він побачив мопед. Зазначив, що власника зазначеного мопеда він раніше не знав. Після цього, він пройшов у двір цього домоволодіння, звідки викотив зазначений мопед, який докотив до себе додому, де залишив зберігатися в гаражі. Через два дні працівники поліції у нього вдома вилучили цей мопед, який він видав добровільно. У скоєному щиро розкаявся.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_8 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінальних правопорушень і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника та прокурора, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у інше сховище.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_8 раніше судимий, за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, раніше судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, обставини, що пом`якшують покарання, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції цієї статті без конфіскації майна.

Остаточне покарання ОСОБА_8 слід призначити із застосуванням ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2020.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 слід рахувати з дня набрання вироком зааконної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2021 слід скасувати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2020 у виді позбавлення волі, призначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_8 у строк покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 26.01.2021 до 26.03.2021 включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_8 міру запобіжного заходу обрати у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати на залучення експерта у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп. на користь держави за проведення експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-21/2163-АВ від 21.01.2021.

Арешт накладений ухвалою Фастівськогоміськрайонного суду Київської області від 18.01.2021 на виявлений та вилучений 15.01.2021 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , який зареєстровано на ОСОБА_10 скасувати.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- мопед марки «Suzuki address V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберіганння потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_11 -Тьолушкіна