У Х В А Л А
Справа № 183/7122/22

№ 1-кс/183/1674/22

28 жовтня 2022 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913 від 03.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого;
В С Т А Н О В И В:
Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан.

В період дії воєнного стану, а саме 03 вересня 2022 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , та в цей час у останнього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, яке знаходиться на території вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 вересня 2022 року приблизно о 12 годині 02 хвилини ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, крізь незачинену на замок хвіртку проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою проникнення у приміщення гаражу та здійснення крадіжки майна, крізь незачинені на замок вхідні двері, проник всередину приміщення гаражу, де побачив велосипед «CrossEvolution» вартістю 7 180 гривень, який належить ОСОБА_8 , та визначив його для себе як об`єкт злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_5 взяв вказаний велосипед, та з метою викрадення викотив його за межі вказаної території домоволодіння у напрямку вулиці.

ОСОБА_5 присвоївши викрадене майно, залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 7 180 гривень.

03.10.2022 вказаний факт внесено до ЄРДР за №0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

28.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою запобігання переліченим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити, зазначила, що застосування більш м`яких заходів не є доцільним. Вказала, що підозрюваний має десять не знятих та не погашених судимостей, що свідчить про існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також про ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати нічний домашній арешт. Вказав, що у скоєному розкаюється, не заперечує свою вину, готовий понести покарання, проте до ухвалення вироку просить не позбавляти його свободи, оскільки має намір і вживає заходи для відшкодування потерпілому спричиненої майнової шкоди.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати цілодобовий домашній арешт. У підозрюваного міцні соціальні зв`язки, він одружений, має на утриманні малолітню дитину, не офіційно, але працевлаштований. Підозрюваний за першим викликом з`явився до слідчого і дав правдиві показання. Ризикам можливо запобігти шляхом застосування нічного домашнього арешту, що не позбавить підозрюваного в законний спосіб заробляти на життя.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Новомосковським РВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000913 від 03.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

28.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що є тривалим.

Також вважаю, доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 неодноразово судимий, звільнений з місць позбавлення волі 29 липня 2022 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, керуюсь, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце мешкання. Підозрюваний визнає сам факт вчинення кримінального правопорушення, тобто свою причетність до вчинення злочину не заперечує.

З письмових пояснень, доданих до клопотання вбачається, що до повідомлення про підозру, ОСОБА_5 повідомив орган досудового розслідування про обставини вчинення злочину, у скоєнні якого він підозрюється. Після цього добровільно з`являвся до слідчого, а також до суду для участі у розгляді цього клопотання.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактично проживання: АДРЕСА_1 .

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний про можливість внесення застави не повідомляв, а слідчий суддя не володіє інформацією про обсяг доходів підозрюваного, який офіційно не працевлаштований. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197,206,211,309, 372,395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати у період часу з 20:00 год. до 06:00 год. місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженню №0000913 у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 26 грудня 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 31 жовтня 2022 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1