Єдиний унікальний № 371/399/23
Номер провадження № 1-кс/371/103/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

"04" квітня 2023 р. м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В обґрунтування клопотання зазначав, що 31.03.2023 до чергової частини відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що в ніч 30.03.2023 на 31.03.2023 невстановлена особа з її господарства таємно викрала зерно пшениці. У ході проведення досудового розслідування, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості навпроти домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав органу досудового розслідування три мішка пшениці загальною вагою 120 кг, пів мішка кукурудзи вагою 12 кг 330 гр. та металевий возик сіро-оранжевого кольору. Постановою від 03.04.2023 указані речі визнано речовими доказами.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище вилучених предметах, виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. З огляду на викладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань не заявив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, слідчий суддя встановив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 внесено відомості від 31.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За протоколом допиту потерпілого від 31.03.2023, ОСОБА_5 повідомила про те, що в ніч 30.03.2023 на 31.03.2023 невстановлена особа з її господарства таємно викрала зерно пшениці.

До клопотання також додано протоколи допиту свідка від 31.03.2023.

Отже, за таких умов на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. На підставі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За протоколом огляду предмету від 03.04.2023, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості навпроти домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав органу досудового розслідування три мішка пшениці загальною вагою 120 кг, пів мішка кукурудзи вагою 12 кг 330 гр. та металевий возик сіро-оранжевого кольору, які в подальшому було вилучено до відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в якості речового доказу.

Оскільки вказані речі виявлені та вилучені під час огляду, і це майно може відповідати ознакам, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, воно має статус тимчасово вилученого.

За постановою від 03.04.2023 визнано речовими доказами тимчасово вилучені речі: три мішка пшениці загальною вагою 120 кг, пів мішка кукурудзи вагою 12 кг 330 гр. та металевий возик сіро-оранжевого кольору.

За ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, дані, що містяться в матеріалах, долучених до клопотання, вказують на достатність доказів наявності кримінального правопорушення, є обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучені речі, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому клопотання про арешт майна є доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000089 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені речі: три мішка пшениці загальною вагою 120 кг, пів мішка кукурудзи вагою 12 кг 330 гр. та металевий возик сіро-оранжевого кольору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Виконання ухвали покласти на Відділ поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1