ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1687/22 Справа № 183/6187/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі у порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Куп`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000056,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 08 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, про накладення арешту на корпоративні права та майно ПП «ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1» та ТОВ «М.В. ПЛАСТ».
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення не доведено, що вказане майно є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, не обґрунтовано, яке відношення має майно, на яке просить накласти арешт, до предметів злочинних посягань або знарядь вчинення злочину, яке розслідуються у цьому провадженні.

Також слідчий судді послався на те, що із змісту клопотання не зрозуміло, яким чином арештоване майно може містити сліди вчинення інкримінованого правопорушення, а якщо містить - то які. Разом з цим, прокурором не надано доказів того, що вищевказані підприємства здійснюють будь-яку діяльність, яку можна визначити як господарську, як не надано доказів того, що така діяльність може вважатися співпрацею з державою агресором, також прокурором не доведено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження вищевказаної ухвали, оскільки вступну та резолютивну частину було оголошено 04.10.2022 року, а повний текст було отримано лише 07.10.2022 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на корпоративні права та майно ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1» () та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «М.В. ПЛАСТ» ().
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами моніторингу та відпрацювання підприємств, учасниками (власниками) яких є юридичні або фізичні особи - громадяни країн-агресорів, встановлені факти здійснення фінансової діяльності на території Куп`янського району суб`єктами господарської діяльності, а саме: ПП «ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1»() та ТОВ «М.В. ПЛАСТ» (), кінцевими бенефіціарними власниками їх є суб`єкти рф та службові особи яких, вступивши у попередню змову із суб`єктами господарювання, зареєстрованими на території Куп`янського району Харківської області, забезпечують на території України провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.
Також посилається на те, що кооперативні права вищевказаних підприємств мають доказове значення для кримінального провадження, так як підтверджують зв`язок підприємств з країною агресором, а саме їх приналежність кінцевому бенефіціарному власнику резиденту рф, яка може використовувати їх для схиляння службових осіб зазначених підприємств до вчинення кримінальних правопорушень, а також об`єктами кримінально-протиправних дій.
Засновником ПП «ХАРКІВСЬКІ АГРАРНІ ІНВЕСТИЦІЇ-1» () є фізична особа громадянка рф ОСОБА_8 (розмір внеску до статутного фонду - 3 000 000,00 грн, частка 100 %), а одним із засновників ТОВ «М.В. ПЛАСТ» () є громадянин рф ОСОБА_9 ( розмір внеску до статутного фонду - 396 605, 00 грн, частка 55 %).
Крім того, діяльність засновників та службових осіб вищезазначених підприємств на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди економічній безпеці України, фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої нею апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів, дослідивши матеріали судового провадження та співставивши їх із наведеними у апеляційній скарзі доводами, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування,

пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94,132,137 КПК України, повинен врахувати правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна у якості доказів у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається із проханням про арешт майна, оскільки вказані норми узгоджуються із ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод , відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинне здійснюватись відповідно до закону, а, отже, суб`ект, який ініціює таке обмеження, повинен обгрунтувати свою ініціативу у контексті норм закону.

Як убачається із наданих апеляційному суду матеріалів, досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0000056 від 08 вересня 2022 року за фактом можливого здійснення фінансової діяльності на території Куп`янського району Харківської області низкою суб`єктів господарської діяльності, кінцевими бенефіціарами і власниками яких і суб`єкти Російської Федерації та службові особи яких, вступивши у попередню змову із суб`єктами господарювання, зареєстрованими на території Куп`янського району Харківської області, забезпечують на території України провадження господарської діяльності у взаємодії із державою-агресором, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.1111 КК України.

Слідчий суддя обгрунтовано, із посиланням на норми ст.98 КПК України, зміст диспозиції ч.4 ст.1111 КК України, зазначив, що із доданих до клопотання матеріалів не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними у клопотанні слідчого обставинами належності цих підприємств особам, які мають громадянство держави-агресора та будь-якими діями, зазначеними у ч.4 ст.1111КК України, які б вони реально вчиняли та докази таких дій.

Прокурором також не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештованого майна.

Під час апеляційного розгляду прокурором таких доказів також не надано, окрім зазначення належності підприємств власникам з Російської Федерації, яке було виявлено під час загального моніторингу Службою безпеки України таких підприємств на території України і взагалі доказів будь-якої господарської діяльності цих юридичних осіб.

Доводи апеляційної скарги прокурора за своїм змістом є аналогічними клопотанню , слідчим суддею були надані належним чином умотивовані висновки по кожному доводу сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.170,405,407,422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000056 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4