ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/556/22 Справа № 695/2397/22 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2022 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 28.11.2022 року,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000664 від 09.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2022 за вказаним провадженням було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2022 призначено судовий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.4 ст.186 КК України.

Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачена, усвідомлюючи те, що вона обґрунтовано обвинувачується у скоєнні ряду тяжких злочинів за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення проти власності, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення повторно, через короткий проміжок часу із застосуванням насильства до особи похилого віку, що свідчить про наявність в неї стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових майнових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення, а також відсутністю законних джерел доходу. При цьому, застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а вік та стан здоров`я ОСОБА_8 не перешкоджають її перебуванню під вартою.

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просив зміни запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурором не доведено, що на даний час існують ризики, а стан здоров`я ОСОБА_8 не дозволяє їй знаходитись під вартою, оскільки остання є особою з інвалідністю 3 групи. Також на утримані, обвинуваченої перебуває її матір та син, який хворіє. Потерпілі претензій до обвинуваченої не мають.?

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 на шістдесят днів до 28.11.2022 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість ухвали просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят діб стосовно ОСОБА_8 , змінити на більш м`який та застосувати щодо ОСОБА_8 домашній арешт із застосуванням електронного браслета.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що у клопотанні прокурора та безпосередньо під час судового розгляду, стороною обвинувачення недостатньо аргументовано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; відсутня обгрутованість обвинувачення через недостатність доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_8 інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про обґрунтування і доведеність вини ОСОБА_8 , а наявність ризиків, на які вказав прокурор, суд об`єктивно та ретельно не перевірив.

Також, вказує захисник, судом у порушення вимог ст. 62 Конституції України в ухвалі вказано, що в Золотоніському міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.4 ст. 186 КК України і це є ознакою її схильності до правопорушень. Але на думку сторони захисту, таке твердження суду є вкрай упередженим і хибним тому, що справу по суті не розглянуто і вирок на час розгляду клопотання про арешт у даному провадженні відсутній. Більше того потерпілі, які є стороною у кримінальному провадженні ніяких претензій до обвинуваченої не мають і мати у подальшому не будуть, просять її суворо не карати.

Крім цього, адвокат при ухваленні рішення просить суд апеляційної інстанції врахувати особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації проживає із мамою та синами в м. Золотоноші, доглядала хвору маму і хворого сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Інвалід 3 групи загального захворювання. За місцем свого постійного проживання характеризується позитивно. Намірів уникати від органів досудового слідства та переховуватись від суду не мала і не має. Речі потерпілим особисто повернуто її близькими родичами. Обвинувачена має вкрай хворобливий стан здоров`я і з цього приводу стаціонарно лікувалася у поточному та минулих роках. Захисник вважає, що и наявні хвороби у обвинуваченої в умовах тримання під вартою реально можуть ускладнити стан здоров`я ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст.407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_8 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який, як того просить захисник.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та продовжують існувати, а застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченій не в змозі гарантувати її належну поведінку, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які згідно санкцій відповідних статей, передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі. Також обвинувачена офіційно не працевлаштована, що вказує на відсутність у неї постійного, сталого джерела прибутку, що відповідно спростовує доводи захисника про те, що на утриманні обвинуваченої перебуває її мама та син. Тому враховуючи вказані обставини застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність необхідності у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченої ОСОБА_8 захворювань та можливість їх ускладнень в умовах тримання під вартою, колегія суддів приймає до уваги, однак розцінює такі, як спробу сторони захисту досягти мети змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки згідно відповіді начальника філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Черкаській та Кіровоградській областях ОСОБА_11 - « ОСОБА_8 на даний час не потребує невідкладної медичної допомоги чи госпіталізації до закладів МОЗ».

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30 вересня 2022 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 28.11.2022 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді