Номер провадження: 11-кп/813/525/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Обвинуваченого ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі матеріали кримінального провадження №0002859 від 31.07.2019за апеляційною скаргою із змінами прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярська, Росія, з вищою освітою, громадянина України, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.05.2021 Приморським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

Цим вироком ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання - у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_8 , судові витрати пов`язані з залученням експерта на користь держави у розмірі 9953,46 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , не обирався.

ВСТАНОВИЛА

Відповідно до вироку суду ОСОБА_9 30.07.2019 приблизно о 20:50 керуючи справним автомобілем марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у темний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїжджої частини вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з боку пров. Векслера в напрямку вул. Лиманної, де організований двосторонній, дворядний у кожному напрямку рух, та наявна одна реверсивна смуга посередині, у першій від правого краю смузі свого напрямку руху, зi швидкістю приблизно 80-90 км/год, яка перевищує встановлену у населених пунктах швидкість руху, чим допустив порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, та наближаючись до будинку АДРЕСА_2 , діючи необережно, а саме з кримінально протиправною недбалістю, порушуючи вимоги п.п. 2.3(6), 12.1 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість запобігти зіткненню, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не урахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, i стан транспортного засобу, у зв`язку з чим, не мав постійної змоги контролювати рух та безпечно керувати автомобілем марки «Renault Logan», в наслідок чого не впорався з керуванням та допустив неконтрольований виїзд спочатку на реверсивну смугу рух по якій в той час було дозволено рухатися лише зустрічним транспортним засобам, а у подальшому допустив виїзд у другу смугу зустрічного напрямку руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Lеаf» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку та який не мав технічної можливості запобігти зіткненню. У результаті даної дорожньо-транспортної події водію автомобіля «Nissan Lеаf» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому другої п`ясної кістки лівої кисті зі зміщенням, яке згідно п. п. 2.2.2 i 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі яз змініми прокурор не оспорюючи вирок в частині доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, кваліфікацію його дій, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, тобто у звязку з не засосуванням судом закону, який підлягає застосуванню. Зокрема зазначає, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України (зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року), відноситься до кримінального проступку, яке мало місце 30.07.2019 року, а тому ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Просить вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року відносно ОСОБА_8 скасувати, кримінальне провадження закрити, а процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухвалене: компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні підстави для його ухвалення.

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке мало місце 30.07.2019 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто згідно матеріалів кримінального провадження 30.07.2019 року і ця обставина сторонами не заперечується.

Загальне правило щодо дії закону про кримінальну відповідальність в часі відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України передбачає, що кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; не ухилення особи від слідства або суду.

Строки давності диференційовані залежно від виду вчиненого злочину, а щодо проступків від виду передбаченої у санкції статті покарання.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення. Строки давності починають спливати з нуль годин тієї доби, яка настає після доби вчинення злочину; строк давності закінчується після того, як сплила передбачена ст. 49 кількість повних років, о 24 годині останньої доби відповідного строку.

Частина 3 ст. 49 КК України передбачає, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений 24.05.2021 Приморським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України ч.1 ст.185 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що протягом цього часу ОСОБА_8 був засуджений за вчинення нового тяжкого кримінального правопорушення чи ухилявся від слідства та суду. Прокурор вказаних обставин не заперечує.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення на день розгляду судом апеляційної інстанції оскарженого вироку, минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченої до відповідальності, передбачений ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У своїй постанові від 22.05.2018 року по справі №665/2387/14-к (провадження №51-240км18) Верховний Суд вказав, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили. Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що на день апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції обвинувачений або його захисник мають право на звернення із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 апеляційним судом роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження на підставі положень ст. 49 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений підтвердив своє розуміння зазначених норм матеріального та процесуального законів, підтримала клопотання та просив суд скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_8 не заперечував проти скасуванням вироку та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, впевнившись в добровільності її волевиявлення та усвідомлення останньою наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приймаючи до уваги, що інкриміноване останньому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України (зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року), відноситься до кримінального проступку, а відомості щодо зупинення чи переривання строку давності в матеріалах кримінального провадження відсутні, що свідчить про закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги із змінами прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року), в зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно положень ч.1 ст.417 КПК, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу із змінами прокурора задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.286 КК України скасувати.

Закрити кримінальне провадження №0002859 від 31.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .