Справа №463/868/23
Провадження №1-кс/463/869/23
У Х В А Л А

08 березня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 від 02 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0003000 від 02 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 від 02 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0003000 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.

Скаргу мотивує тим, що слідчим відділом Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській областіздійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0003000 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, за фактом можливого у заяві про прийняття спадщини на квартиру АДРЕСА_1 , підроблений підпис громадянина ОСОБА_6 , а квартира отримана у спадщину шахрайським шляхом. 02.11.2019 слідчим слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

В судове засідання заявник та його адвокат в судове засідання не з`явилися, разом з тим адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про слухання справи у його відсутності.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився. Посадовою особою скеровано до суду матеріали кримінального провадження для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0003000 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК Українислідчий суддя встановив наступне.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому такий поновляє. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження постанова про закриття від 02.11.2019 у кримінальному провадженні № 0003000 від 02 листопада 2018 року отримана адвокатом ОСОБА_3 - 30.12.2022.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження № 0003000 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно слідчий слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 постановою від 02.11.2019, закрив кримінальне провадження за № 0003000 від 02 листопада 2018 року. З оскаржуваної постанови вбачається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий виходив з того, що органом досудового розслідування вичерпані усі можливості проведення слідства, та оскільки строк досудового розслідування закінчився проведення слідчих дій не допускається. Так строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину. Відомості по кримінальному провадженні № 0003000 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК Українивнесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02.11.2018 та 07.11.2018, відтак строк досудового розслідування щодо даного кримінального правопорушення у зв`язку із відсутністю повідомлення особі про підозру, закінчився. Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя не вдаючись до оцінки проведених слідчим процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні, приходить до висновку, що слідчий виконуючи імперативну норму п.10 ч.1 ст.284 КПК України правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що нікому не здійснено повідомлення про підозру в даному провадженні, а тому таке підлягало до закриття. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що, враховуючи те, що строк досудового розслідування закінчився, та такий поновленню не підлягає, про те постанова про закриття кримінального провадження від 02.11.2019 винесена в день закінчення строку досудового слідства та в матеріалах кримінального провадження відсутній витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому би вказувався час закриття такого провадження, а тому перевірити судом правомірність такої постанови є неможливим.

За таких обставин, оскільки слідчим суддею досудове провадження здійснено без перевірки всіх обставин кримінального провадження, які мають значення для об`єктивного та повного розслідування, а тому постанова є передчасною, а відтак її слід скасувати.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Личаківського відділу поліції ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 , від 02.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0003000 від 02 листопада 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1