ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023 Справа №607/15798/22 Провадження №1-кп/607/344/2023 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000284, дані про яке 19.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, орієнтовно в липні 2021 завагітніла небажаною для неї дитиною та в подальшому за фізіологічними ознаками, дізналась про те, що вагітна. Термін вагітності ОСОБА_5 не встановлювала та на медичний облік з приводу вагітності до медичних закладів не ставала, а тому з метою уникнення осуду знайомих та рідних вирішила всілякими способами приховувати вагітність та її ознаки перед родичами та знайомими.

Усвідомлюючи перебування у стані вагітності, у невстановлений досудовим слідством час та місці у ОСОБА_5 виник умисел щодо вбивства дитини, яку вона носить в утробі. 19.02.2022 близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 , будучи вагітною 36-38 тижнів та, не будучи на обліку в медичному закладі з приводу даної вагітності, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відчула болі унизу живота - перейми, після чого відійшли води, однак остання до працівників медичних закладів не звернулась, нікого на допомогу не покликала, а натомість, коли почались потуги, умисно вийшла із приміщення житлової квартири до туалету загального користування, який розташований на 5 поверсі будинку АДРЕСА_3 .

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні туалету загального користування, усвідомлюючи, що у неї розпочинаються пологи, вирішила позбавити життя своєї новонародженої дитини під час пологів. Реалізовуючи свій злочинний, протиправний намір, усвідомлюючи значення таких дій, діючи з умислом на позбавлення життя своєї новонародженої дитини, маючи на те реальну можливість, ОСОБА_5 самостійно без медичної допомоги народила живу та життєздатну дитину, жіночої статті, вагою - 2700 грам, довжиною тіла - 48 см, яку, одразу після природного виходу дитини з пологового шляху, остання, на ґрунті емоційної напруги, викликаної самими пологами та психічним фізіологічними процесами, що їх супроводжували, тобто перебуваючи в обумовленому пологами психічному стані, усвідомлюючи, що у випадку залишення новонародженої дитини в місці її народження, дитина внаслідок свого новонародженого стану буде позбавлена можливості самостійного продовження життя та самозбереження без надання їй необхідної допомоги та догляду матері, тобто передбачаючи та свідомо допускаючи настання смерті дитини, залишила її в унітазі туалету загального користування, де відбувались пологи. Продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя новонародженої дитини, ОСОБА_5 злила воду в унітазі, в якому перебувала жива, життєздатна новонароджена дитина, з метою спричинення смерті останній.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 , дитина жіночої статі, яка була народжена живою та доношеною на 36-38 тижні вагітності, померла внаслідок утоплення.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, тобто в умисному вбивстві матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, визнала повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини його вчинення. Показала, що приблизно з четвертого місяця вагітності усвідомлювала, що завагітніла. Ствердила, що дійсно 19.02.2022 вночі відчула сильні болі унизу живота, після чого, не звертаючись за допомогою до медичних працівників та не покликавши нікого на допомогу, вийшла з приміщення квартири, де проживає, до туалету, який розташований на 5 поверсі будинку АДРЕСА_3 . Відразу після пологів, які відбулися у приміщенні вказаного туалету, перебуваючи у стресовому стані та переслідуючи мету позбутись своєї новонародженої дитини, поклала останню в унітаз та натиснула на кнопку зливу води, внаслідок чого її новонароджена дитина померла. Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаялася, зазначила, що жалкує про скоєне та просила суворо її не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_5 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , а також стосуються судових витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_5 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої, а також стосуються судових витрат та речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст.117 КК України, як умисне вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, проживає у багатодітній сім`ї, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно висновку судово-психіатричного експерта №424 від 13.10.2022, в період інкримінованого їй діяння психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 хворіє на хронічну тромбоцитопенію, бронхіальну астму, герпес-вірусну інфекцію та міопічний астигматизм.

Окрім цього, суд враховує поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією ст.117 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки.

Підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

Разом з тим, із урахуванням обставин даної справи, особи обвинуваченої, яка повністю визнала свою вину у скоєному, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ст.75 КК України й звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_5 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю один рік шість місяців, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, із врахуванням її характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину, взяв до уваги те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, а також під час судового розгляду висловила жаль з приводу скоєного та дала детальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Крім того, враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 до набрання даним вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2022 у справі №607/3165/22 на речі, які вилучені під час огляду місця події від 19.02.2022: в приміщенні туалетної кімнати загального користування, що за адресою: м.Тернопіль, просп.Ст.Бандери 88 на 5 поверсі, а саме: рушник рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; згорток туалетного паперу рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; жіночі труси рожевого кольору, до нижньої частини яких прикріплена прокладка, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено в паперовий конверт; ватно-марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; ободок від унітазу зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в сейф пакет ЕХР0457749; в приміщенні кімнати № 515, що за адресою: просп.С.Бандери, 88 в м.Тернополі, а саме: вирізку з подушки зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена в паперовий конверт; кофту сірого кольору, яка поміщена в сейф пакет NPU 1116716; три пакетики препарату з надписом «Катарія», паперове упакування препарату із надписом «Німід форте», в середині якої наявні блістер із надписом «Німід форте», в якому 8 таблеток білого кольору, 2 - відсутні, а також інструкцію до даного препарату, одна скляна ампула жовтого кольору із надписом «Дексалгін» ємністю 50мг 2мл, які поміщені в сейф пакет NPU 1116715; поліетиленовий пакет, в якому упакування з-під шприца, шприц та голка з корпусом, розламана ампула, залишки паперового пакування «Катарія», які поміщені в паперовий конверт; спортивні штани чорного кольору із булими полосами по обох боках, які поміщені в сейф пакет №7228337, мобільний телефон марки «Ірhоnе 8» білого кольору в захисному чохлі сірого кольору, в якому стартовий пакет ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_1 , який поміщено в сейф пакет КІV 2117591, які належать на праві власності ОСОБА_5 .

Речові докази: рушник рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; згорток туалетного паперу рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; жіночі труси рожевого кольору, до нижньої частини яких прикріплена прокладка, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено в паперовий конверт; ватно-марлевий тампон зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт; ободок від унітазу зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в сейф пакет ЕХР04577490; вирізку з подушки зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена в паперовий конверт, які згідно постанови слідчого від 19.02.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000284 від 19.02.2022 та здані в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП, після набрання вироком законної сили - знищити; кофту сірого кольору, яка поміщена в сейф пакет NPU 1116716; три пакетики препарату з надписом «Катарія», паперове упакування препарату із надписом «Німід форте», в середині якої наявні блістер із надписом «Німід форте», в якому 8 таблеток білого кольору, 2 - відсутні, а також інструкцію до даного препарату, одну скляну ампулу жовтого кольору із надписом «Дексалгін» ємністю 50мг 2мл, які поміщені в сейф пакет NPU 1116715; поліетиленовий пакет, в якому упакування з-під шприца, шприц та голку з корпусом, розламану ампулу, залишки паперового пакування «Катарія», які поміщені в паперовий конверт; спортивні штани чорного кольору із булими полосами по обох боках, які поміщені в сейф пакет №7228337; мобільний телефон марки «Ірhоnе 8» білого кольору в захисному чохлі сірого кольору, в якому стартовий пакет ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_1 , який поміщено в сейф пакет КІV 2117591, які згідно постанов слідчого від 19.02.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000284 від 19.02.2022 та здані в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_5 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 25.07.2022 №СЕ-19/120-22/5262-КТ в розмірі 2642 (дві тисячі шістсот сорок дві) грн. 92 коп.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1