Справа № 758/1369/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 16.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України, ,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000446 від 16.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочато згідно повідомлення співробітників ГУ ДЗНД СБ України про вчинення кримінального правопорушення за фактом того, що у ході здійснення контррозвідувальних заходів отримано інформацію щодо наявності ознак вчинення кримінальних правопорушень з боку колишнього очільника Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької обл., РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скориставшись довірою та зв`язками серед нотаріату України, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем Херсонської обл., РНОКПП НОМЕР_3 , організували злочинну схему привласнення майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Херсонської обл., РНОКПП НОМЕР_4 , в особливо великих розмірах із використанням заздалегідь підроблених документів.

Так, встановлено, що 26.10.2021 ОСОБА_4 призначено на посаду голови Херсонської обласної державної адміністрації, відповідно до Указу Президента України №553/2021 та у подальшому 09.07.2022 звільнено із займаної посади, відповідно до Указу Президента України від 9 липня 2022 року № 477/2022.

Після звільнення з посади ОСОБА_4 , скориставшись своїм впливом, реалізував протиправний механізм, направлений на заволодіння транспортним засобом марки «ТОYOTA HIGHLANDER», номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , 2014 року виготовлення, орієнтовною вартістю 25 тисяч доларів США, який в той час перебував у нього в безоплатному користуванні (фактично належав на праві приватної власності ОСОБА_7 ).

З метою досягнення поставленої мети ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , яка 14.07.2022, видала підроблений документ договору купівлі продажу транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_7 продала ОСОБА_6 вказаний транспортний засіб та, ніби то, здійснила перереєстрацію у ТСЦ №8042 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (сервісний центр), розташований за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 19.

Враховуючи викладене, є підстави прийти до висновку, що в діях ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що колишній очільник Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скориставшись довірою та зв`язками серед нотаріату України, за попередньою змовою із приватним нотаріусом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснює свою діяльність у офісному приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , організували злочинну схему привласнення майна ОСОБА_7 в особливо великих розмірах із використанням заздалегідь підроблених документів.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 з метою протиправного заволодіння транспортним засобом, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , яка проти волі ОСОБА_7 та в її відсутність, склала та посвідчила довіреність від останньої, що уповноважила ОСОБА_4 розпоряджатися (у тому числі продати, передати в оренду за ціну на умовах на свій розсуд) транспортний засіб, який у подальшому на підставі вказаної довіреності, ОСОБА_4 продав за договором купівлі продажу № 8041/2022/3419532 від 23.09.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб у подальшому повернути вказаний транспортний засіб у свою власність за договором купівлі продажу № 8041/2022/3421900 від 24.09.2022, відповідно до якого ОСОБА_8 продав зазначений транспортний засіб ОСОБА_4 .

Після цього, подальші дії з перереєстрації транспортного засобу, відбувались у Сервісному центрі ТСЦ № 8042 РСЦ ГСЦ МВС в присутності адміністратора ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_7 ), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка перевірила відповідність інформації внесеної до вищевказаних договорів купівлі-продажу документам, які надали сторони договорів.

Поряд з цим, відповідно до висновку експертного дослідження (№ 11.8041/18262 від 24.09.2022), підписував співробітник Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_10 (дані встановлюються).

Водночас, за результатами аналізу модернізованої інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи контролю осіб та транспортних засобів, які перетнули державний кордон України (надалі система «Аркан») встановлено відсутність ОСОБА_7 на території України у зв`язку з тим, що остання перетнула державний кордон України через пункт пропуску «Порубне» (ділянка кордону з Румунією) 06.06.2022 року та повернулась до України 30.08.2022 року, а також те, що транспортний засіб марки «TOYOTA HIGHLANDER», номером шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , 2014 року виготовлення, перетнув державний кордон України 14.07.2022 об 13:14 год. в пункті пропуску «Орлівка» та повернувся в Україну 12.08.2022 об 15:35 год.

23.12.2022 згідно постанови прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва, транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», номером шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , 2014 року виготовлення, визнано речовим доказом.

03.02.2023 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, оголошено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене вище, вказаний автомобіль є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою встановлення істини по даному кримінальному правопорушенню, та збереженню речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, забезпеченню здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, заслухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів, долучених до клопотання вбачається, що Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 16 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000446 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України.

23.12.2022 постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва, транспортний засіб «TOYOTA HIGHLANDER», номером шасі НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , 2014 року виготовлення, визнано речовим доказом.

03.02.2023 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, оголошено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім цього, з долученого до клопотання та дослідженого в судового засіданні висновку експерта від 03.02.2023 вбачається, що підпис у довіреності від 20.07.2022 №916 виконано не ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_7 .

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Належні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно положень ч.3 ст.170 КПК України, випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст.98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та слідчим суддею вбачається така відповідність.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Таким чином, слідчим суддею на даному етапі досудового розслідування вбачаються підстави для накладення арешту на майно, вказане у клопотанні шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_4 .

При цьому, слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 16.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб TOYOTA HІGHLANDER (номер шасі НОМЕР_5 , д.н.з НОМЕР_6 , 2014 року виготовлення), який належить на праві власності ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН