УХВАЛА

6 березня 2023 року

м. Київ

справа № 642/1928/22

провадження № 51-54 ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК на 60 діб.

Не погодившись із таким рішенням суду, захисник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали та повернуто його апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду було пропущено з поважних причин, оскільки ухвалу цього суду він отримав 30 січня 2023 року, про що й указував в апеляційній скарзі, але ці обставини залишились поза увагою апеляційного суду.Стверджує, що суд апеляційної інстанції позбавив його права на доступ до правосуддя. Посилається на відсутність електропостачання та робочу зайнятість.

Перевіривши доводи захисника наведені в касаційній скарзі, касаційний суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) строк подачі апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті становить п`ять днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Частинами 1 та 2 ст. 376 КПК передбачено, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують усі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від

27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18) зробив висновок, що у випадку, коли суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалу місцевого суду проголошено в присутності ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , їм було повідомлено про дату та час оголошення повного тексту ухвали, а саме 16 січня 2023 року, та роз`яснено порядок і строк її оскарження в апеляційному порядку.

Однак, захисник подав апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду

м. Харкова від 10 січня 2023 року лише 30 січня 2023 року, тобто після закінчення передбаченого законом строку на його апеляційне оскарження.

Оскільки захисник був присутнім в судовому засіданні під час постановлення ухвали суду, строк на апеляційне оскарження цієї ухвали для нього обчислюється з дня оголошення її резолютивної частини. А тому, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали не можна визнати поважними, тому, що вони не позбавляли можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зазначені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали не можна визнати поважними, так як вони не позбавляли можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Доводи сторони захисту, наведені в касаційній скарзі про створення перешкод апеляційним судом в доступі до правосуддя, є безпідставними.

Так, в рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Ухвала апеляційного суду є достатньо вмотивованою та в повній мірі узгоджується з вимогами ст. 419 КПК.

Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за доводами касаційної скарги захисника.

Враховуючи викладене й те, що у касаційній скарзі та доданих до неї копій судових рішень не наведено підстав для її задоволення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3