ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/263/21 Номер провадження 11-кп/814/841/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, № 0000634, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Безлюдівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-20.08.2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 357,75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

-20.08.2020 року Машівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185,70,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

-13.05.2021 року вироком Київського районного суду м. Полтави, зміненого 20.10.2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 289,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 ( семи ) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом складання до призначеного покарання частково приєднано призначене ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021 року, зміненим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.10.2021року , за ч. 2 ст. 289, ст.71 КК України та остаточно визначено до відбуття ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна .

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання - 04.11.2020 року, зарахувавши в строк покарання термін попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Тульчинського району, Вінницької області, громадянина України, із початковою незакінченою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 ( семи) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна .

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу затримання - 06.11.2020 року , зарахувавши в строк покарання термін попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 - тримання під вартою , залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Арешт накладений на майно в ході досудового розслідування, згідно ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.11.2020 року знято після вступу вироку суду в законну силу.

Автомобіль марки « ВАЗ 21013 », д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , страховий поліс № АО/5592031 після вступу вироку в законну силу вважати повернутими за належністю ОСОБА_12 .

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3432,45 грн. ( три тисячі чотириста тридцять дві гривні 45 коп. ).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІПН НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 40000 ( сорок тисяч ) гривень та моральну шкоду в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли кримінальне правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, переслідуючи ціль незаконного збагачення, на початку липня 2020 року вирішили вчинити напад з метою заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підшукали об`єкт вчинення нападу житловий будинок АДРЕСА_3 , в якому мешкав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Прибувши близько 02-30 год. 11 липня 2020 року, на відстані близько 200 метрів від житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 наказав водію зупинити авто, та разом із ОСОБА_7 вийшли з нього, направившись у напрямку вказаного домоволодіння.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, незаконно проникли на територію домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 та продовжуючи свій злочинний умисел, незаконно проникли всередину літньої кухні через незачинені двері.

У цей час, через сторонні звуки прокинувся потерпілий ОСОБА_13 , який помітив двох осіб чоловічої статі, серед яких був ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . З метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 силою рук схопили ОСОБА_13 , та ОСОБА_7 підніс металеву викрутку до скроні потерпілого, погрожуючи застосуванням до нього насильства, небезпечного для життя та здоров`я, у разі неповідомлення місця зберігання грошових коштів.

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою дістали із чоловічого чобота потерпілого грошові кошти в сумі 40 000 грн. та заволоділи ними.

Задля доведення злочину до кінця, діючи по заздалегідь розробленому плану, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли не менше двох ударів стиснутими в кулак руками по тулубу потерпілого ОСОБА_13 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді : забоїв, гематом м`яких тканин передньої черевної стінки зліва

та лівого гомілково-ступневого суглобу, які як і у своїй сукупності, так і кожне окремо, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 737 від 23.07.2020 року.

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою неможливості потерпілим вчинення будь-яких дій, направлених на повідомлення правоохоронних органів чи інших осіб про скоєння щодо нього нападу, за допомогою клейкої стрічки ( скотчу ) зв`язали руки та ноги потерпілому ОСОБА_13 .

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зникли з місця скоєння злочину.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинуваченим ОСОБА_7 подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання та просять призначити їм остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць без конфіскації майна.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції застосував надто суворе покарання, та таке, що не відповідає принципам достатності покарання,

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку суду в частині кваліфікації його дій, так як вважає, що він своїми діями не вчиняв розбою, а в його діях наявний склад грабежу, так як його дії не носили характеру небезпеки для життя чи здоров`я потерпілого.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачені та їх захисники підримали свої апеляційні скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги пославшись на завконність вироку суду.

Представник потерпілого погодився з думкою прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені доказами, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу вироку і які сторонами не оскаржуються, а тому апеляційною інстанцією не перевіряються.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що його дії кваліфіковані неправильно, так як він не вчиняв насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , та не погрожував застосуванням такого насильства.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб приїхали до с. Гожули до конкретного домогосподарства і з конкретною метою, тобто з метою заволодіння чужим майном.

Проникнувши в домоволодіння вони побачили потерпілого ОСОБА_13 , який є людиною похилого віку, та з метою заволодіння майном напали на потерпілого, та при цьому один нападник погрожував цвяходером, а інший викруткою, тобто їх дії були узгоджені і направлені на заволодіння конкретно грошовими коштами шляхом погроз застосування насильства небезпечного для здоров`я чи життя потерпілого ОСОБА_13 ..

Крім того, судом достовірно встановлено факт того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно з момента нападу на потерпілого завдали ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді : забоїв, гематом м`яких тканин передньої черевної стінки зліва та лівого гомілково-ступневого суглобу, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини в тому числі і у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, не менш як від двократної дії травмуючи факторів, в напрямку спереду-назад та зліва-направо і з достатньою силою та можливо в строк і за обставин вказаних вище та які кваліфікуються, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Даний факт також свідчить про узгодженість дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з моменту нападу на потерпілого, що і є обєктивною стороною такого складу злочину як розбій.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції в цій частині.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначено необхідне й достатнє покарання для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченогго ОСОБА_7 , який раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, прийняв до уваги відсутність обставин, що помякшують покарання, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину стосоно особи похилого віку, та на думку колегії суддів призначив ОСОБА_7 необхідне й достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченогго ОСОБА_8 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, прийняв до уваги відсутність обставин, що помякшують покарання, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину стосоно особи похилого віку, та на думку колегії суддів призначив ОСОБА_8 необхідне й достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених.

Істотних вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити обгрунтоване та законне судове рішення колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 15 червня 2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .