Справа № 183/302/23
№ 1-кп/183/952/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14.07.2022 року до ЄРДР за № 0000360 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, військовослужбовця призваного за мобілізацією, в посаді гранатометника 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року № 38 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду гранатометника 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , та зараховано до списків особового складу.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, сумлінно виконувати службові обов`язки доручені йому за посадою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05.30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14.03.2022 року Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб з 05.30 години 26.03.2022 року. 18.04.2022 року Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05.30 години 25.04.2022 року строком на 30 діб. 21.04.2022 року Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05.30 години 25.04.2022 року строком на 30 діб. 17.05.2022 року Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05.30 години 25.05.2022 року. 22.05.2022 року Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05.30 години 25.05.2022 року строком на 90 діб. 12.08.2022 року Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 години 23.08.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 передбачено, що з 05.30 години, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 передбачено, що з 05.30 години, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року.

30 травня 2022 року, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 . Про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

10 грудня 2022 року ОСОБА_3 прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Таким чином, 30 травня 2022 року, солдат ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), в умовах воєнного стану та незаконно перебував поза її межами до 10 грудня 2022 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному розкаявся.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- витяг з кримінального провадження, внесеного 14.07.2022 року до ЄРДР за № 0000360

(а.п. 18);

- копія акту службового розслідування від 22.06.2022 року відповідно до якого в ході проведення службового розслідування встановлено факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_3 та відсутність його на службі без поважних причин тривалістю більше десяти діб

(а.п. 21-25);

- копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.06ю2022 року №816/НАГП про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування підрозділу 30.05.2022 року відносно ОСОБА_3

(а.п. 26);

- копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2022 року відносно самовільного залишення військової частини ОСОБА_3

(а.п. 27);

- документи щодо проходження ОСОБА_3 військової служби

(а.п. 28-30, 32-34);

- з`явлення з зізнанням ОСОБА_3 , в якому останній зазначив, що самовільно залишив військову частину та поїхав додому через моральну втому

(а.п. 41);

- копії медичних документів щодо хвороби ОСОБА_3

(а.п 51-57).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації: за ч. 5 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжує покарання, визначені ст. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, слід вважати щире каяття ОСОБА_3 у скоєному ним кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, є військовослужбовцем, проходить службу в лавах ЗСУ, учасник бойових дій та бажає продовжувати службу.

У відповідності з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд з підстав, зазначених раніше, вважає можливим застосування у відношенні ОСОБА_3 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, а саме призначити покарання у виді арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, ст. 69 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, строком на 4 місяці із відбуванням покарання на гауптвахті у відповідності до ч. 2 ст. 60 КК України.

Строк відбування покарання рахувати з моменту початку фактичного відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1