КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/4339/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, українця, працюючого директором ТОВ «ВК «Воєнторг ДІСІ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000168 від 04.05.2022, про продовження строку тримання під домашнім арештом та продовжено до 16.12.2022 строк тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом, заборонивши останньому в період з 22:00 год. до 08:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 строком до 16.12.2022 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 16.12.2022.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням матеріального та процесуального права та порушенням прав, свобод і законних інтересів підозрюваного ОСОБА_7 .

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя, вийшла за межі прохальної частини клопотання прокурора, який не клопотав про продовження строку дії покладення вище перелічених обов`язків, а лише клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22год. 00хв. до 08год. 00хв.

Слідчий суддя розглянув клопотання прокурора формально, не перевіряючи викладених в клопотанні обставин, якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання та не перевірив обґрунтованість заявлених прокурором ризиків, як підставу для продовження строку дії запобіжного заходу.

Слідчий суддя не надала оцінку причинам неналежного та невиправданого довготривалого розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000168 від 04.05.2022, що вказує на безпідставний процесуальний примус до підозрюваного.

Слідчий суддя позбавила захисника права надати пояснення/заперечення по суті поданого клопотання прокурора, пояснюючи це зайнятістю в іншій більш важливій справі ніж клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя проігнорувала вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 184, 194 КПК України та не взяла до уваги доводи - підозрюваного, який заперечував безпідставне продовження строку дії домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 від 04.05.2022 за ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

21.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а 29.08.2022 про зміну раніше повідомленої йому підозри, а саме у продажі товарів (предметів) безоплатної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

26.07.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , зі строком виконання до 18.09.2022 включно.

14.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , зі строком виконання до 21.10.2022 включно.

12.09.2022 заступником керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 21.10.2022. В подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.10.2022 цей строк було продовжено до шести місяців, тобто до 21.01.2023.

14.10.2022 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_7

18.10.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено до 16.12.2022 строк тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом, заборонивши останньому в період з 22:00 год. до 08:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, а також покладено на останнього обов`язки, які визначено в даною ухвалою.

Відповідно до ст. 181 КПК Українидомашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в цілому дотримані.

Всупереч твердженням апелянта щодо незаконності оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Оскільки як встановлено слідчим суддею, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 від 04.05.2022не можливо внаслідок складності провадження та у зв`язку з цим, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 21.01.2023.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків є необхідність виконання слідчих та процесуальних дій. За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею також перевірені доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим є реальним; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є також реальним, як і ризики незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_7 займаючи посаду керівника ТОВ «ВК «Воєнторг ДіСі», через мережу магазинів якого здійснюється реалізація військової амуніції, засобів враження тощо, та має зв`язки серед покупців даного товару, крім інших якими є працівники правоохоронних органів м. Києва, а тому має відповідні організаційні можливості, особисті та ділові зв`язки з суб`єктами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під домашнім арештом, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено, оскільки такий запобіжний захід не перешкоджає підозрюваному допомагати у догляді за матір`ю похилого віку та не впливає на протікання його хронічної хвороби, а тому посилання його захисника на ці обставини не є спроможними та не є підставами для зміни запобіжного заходу.

Натомість, даних та доказів того, що обов`язок не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду обмежує підозрюваного в здійсненні підприємницької діяльності не надано.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною в період з 22:00 год. до 08:00 год. залишати місце проживання може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , строк тримання якого доцільно продовжити.

Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовження обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями як в судді першої так і апеляційної інстанції та представленими матеріалами кримінального провадження, дають підстави колегії суддів вважати про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та причетність до нього підозрюваного.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що матеріали, які долучено до клопотання у сукупності, були оцінені слідчим суддею відповідно до стадії розгляду.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що слідчий суддя, вийшла за межі прохальної частини клопотання прокурора, який не клопотав про продовження строку дії покладення вище перелічених обов`язків, а лише клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першоюцієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .