ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , та секретаря судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000108 від 14.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Клопотання надійшло до суду 16.01.2023 та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_3 . 16. 01.2023 о 12-00 годині

Слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000108 від 14.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2023 приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території колишнього хлібозаводу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , всередині гаражного боксу, помітив автомобіль марки Ford моделі Courier д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 та вирішив незаконно заволодіти ним з метою поїздки до місця свого проживання.

В подальшому, ОСОБА_3 , з метою реалізації умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, скориставшись відсутністю власника автомобіля та очевидців своєї злочинної діяльності, за допомогою ключа від автомобіля, що знаходився у замку запалення, шляхом вільного доступу запустив двигун автомобіля, встановивши таким чином контроль над цим транспортним засобом, тобто заволодів ним. В подальшому ОСОБА_3 , розпочав рух відвищезазначеного приміщення в напрямку виїзду з міста Фастова Київської області та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Завершуючи скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_3 прибув за місцем свого проживання та покинув зазначений автомобіль напроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця, завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням з метою обрання запобіжного заходу підозрюванму.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник просили суд застосувати більш мякий запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання в Житомирській області, с.Єрчики, оскільки його цивільна дружина перебуває у стані вагітності строк 8 місяців.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 14.01.2023 о 20 год. 30 хв. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.01.2023 ОСОБА_3 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол огляду місця події від 14.01.2023; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14.01.2023; протоколом огляду місця події від 14.01.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.01.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 14.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.01.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявними ризиками в даному кримінальному провадженні, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_3 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, як тримання під вартою є:

-згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років позбавлення волі. Оцінюючи ризик переховування, суд звертає увагу на те, що підозрюваний є жителем іншої обасті та зареєстрований за місцем проживання в Житомирській області, постійного місця роботи не має, джерел доходу немає., офіційно в зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживання у цивільному шлюбі жодним чином не підтверджено.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. У параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, які, у свою чергу, прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Також, згідно п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_3 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки останній немає постійного місця роботи, джерело його доходів невідоме, раніше був засуджений за вчинення аналогічного злочину, хоча судимість погашена.

При цьому, суд також звертає увагу, що відповідно до вироку Фастівського міськрайонного суду від 15 серпня 2018 року, ОСОБА_12 був визнаний винним ускоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, йому призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком два роки і згідно вступної частини вироку, ОСОБА_3 мав цивільну дружину ОСОБА_13 , яка перебувала на шостому місяці вагітності.

В судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_3 зазначив, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча документально даний факт не підтверджено.

Зазначені обставини, на переконанн суду, свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання, в будь-який час, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, підставою застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.

Тому, на переконання суду, прокурором, в даному випадку, дотримано вимогу розумної підозри, що фактично не заперечувалось стороною захисту.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 відсутність у підозрюваного ОСОБА_3 постійного місця роботи, а отже відсутнє джерело існування, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вказані відомості щодо особи ОСОБА_3 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати здійсненню досудового розслідкування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу, на застосуванні якого наполягав підозрюваний та його захисник.

Суд, також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000108 від 14.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрчики Попільнянського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , згідно ст. 89 КК раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів-до 14.03.2023.

Строк дії ухвали до 14 березня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1