ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3753/22 Справа № 210/2197/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України

06.12.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2022р., яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радушне, Криворізького р-ну, Дніпропетровської області, мешкає в АДРЕСА_1

визнано винуватим за ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років.

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_11

в с т а н о в и л а :
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2022р. обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років.

Вирок оскаржено прокурором, який в апеляційній скарзі, не оскаржуючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його винуватості, виду та розміру призначеного покарання не погодився із тим, що у резолютивній частині вироку судом першої інстанції зазначено вид закладу, де обвинуваченому належить відбувати покарання, та не зараховано у строк відбування покарання строк досудового тримання під вартою;

- вказує, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються покарання, призначене обвинуваченому, остаточна міра покарання, рішення про залік досудового тримання під вартою, проте у вироку зазначено, у якому закладі обвинуваченому слід відбувати покарання, що не передбачено вимогами ст. 374 КПК України, та не зазначено рішення про залік обвинуваченому досудового тримання під вартою.

- прохає оскаржуваний вирок змінити, виключити з резолютивної частини вироку посилання «з відбуванням покарання в кримінально-викоанвчому закладі закритого типу», та зазначити про залік досудового тримання обвинуваченого під вартою, вказавши - «строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 01.07.2022р., зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 Кк України в строк покарання попереднє ув`язнення з моменту затримання з 01.07.2022р.»

Про дату, час та місце судового розгляду обвинувачений повідомлений належним чином, клопотання про участь у судовому засіданні не подав, його відсутність не є перешкодою розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та прохала її задовольнити, позицію захисника ОСОБА_9 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 , та потерпілого ОСОБА_10 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги обвинуваченої без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваним вироком обвинуваченого визнано винуватим у тому, що він 30.06.22р. о 21:57год., в темний час доби, при штучному освітленні, рухаючись по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Нікопольське шосе з боку вул. Стрельникова в напрямку вул. Вокзальна в Металургійному районі м. Кривого Рогу керував автомобілем «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушував п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- «2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до регульованого перехрестя з проспектом Металургів, по якому в цей час увімкнувся зелений сигнал світлофора та на проїзну частину дороги вул. Нікопольське шосе, навпроти магазину «АТБ», на регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, також позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 "Пішохідний перехід" ПДР України, вийшов пішохід ОСОБА_12 , який почав перетинати проїзну частину вказаної дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху обвинувачений діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля та не зупинився при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, виїхав на перехрестя вулиць Нікопольське Шосе та проспекту Металургів на забороняючий - червоний сигнал світлофора та продовжував рух у вказаному напрямку, чим допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 б), 8.7.3 е), 8.10, 12.4, 12.9 б) ПДР України, згідно з якими:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

…е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;

- «8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

- «12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- «12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 … цих Правил.

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, обвинувачений допустив наїзд керованого ним автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 на потерпілого ОСОБА_12 , який був травмований та отримав тілесні ушкодження, у вигляді: саден тулубу, кінцівок, відкритої черепно-мозкової травми саден голови, забійних ран лівої скроневої області та лівої лобової області, лінійного перелому кісток склепіння черепу з переходом на кістки основи черепу зліва, пневмоцефалії, забою головного мозку 1 ступеня, субдуральної гематоми в лівій скроневій області, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 992 від 26.07.2022, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Після наїзду на пішохода, обвинувачений продовжив некерований рух автомобіля «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 та допустив наїзд на напівпричіп «Van Hool» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився нерухомо біля правого краю проїзної частини вул. Нікопольське шосе Металургійного району м. Кривого Рогу.

Між порушенням обвинуваченим вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , є прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирок оскаржений прокурором в частині зазначення у резолютивній частині вироку виду закладу, де обвинуваченому належить відбувати покарання, та з не зарахуванням строку досудового тримання обвинуваченого під вартою, фактичні обставини справи, кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення, доведеність винуватості в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в першому абзаці резолютивної частини вироку вказано: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.

Відповідно до вимог розділу 2 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку зазначаються: покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, при цьому, зазначення виду закладу, у якому обвинуваченому належить відбувати покарання, кримінальним процесуальним законом не передбачено, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними, та зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині вироку виду закладу, у якому обвинуваченому належить відбувати покарання підлягає виключенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про незазанчення у резолютивній частині вироку початку строку відбування покарання обвинуваченим з 01.07.2017р., то на думку суду апеляційної інстанції, вони є неслушними та не підлягають задоволенню, оскільки в резолютивній частині вироку початок строку відбування покарання зазначений, що підтверджується резолютивною частиною вироку.

Крім того, відповідно до вимог розділу 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку також зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.
Як встановлено судом апеляційної інстанції на досудовому розслідуванні обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 01.07.2022р., до набрання вироком законної сили цей строк є попереднім ув`язненням, а тому цей строк підлягає зарахування у строк відбування покарання до набрання вироком законної сили з розрахунку день за день. Проте суд першої інстанції наведеної вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримався, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині також є слушними, а резолютивна частина вироку в цій частині підлягає зміні із доповненням новим абзацом про зарахування у строк покарання обвинуваченому попереднього ув`язнення з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 01.07.2022р., по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.
Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора та зміну вироку.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2022р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років задовольнити частково.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2022р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років змінити.

Виключити з першого абзацу резолютивної частини вироку слова «з відбуванням покарання в кримінально виконавчому закладі».

Доповнити резолютивну частину вироку після третього абзацу таким абзацем:

Зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 01.07.2022р. по 06.12.2022р. з розрахунку день за день.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

06 грудня 2022 року м.Кривий Ріг