печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого третього відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчиненого внаслідок ведення російською федерацією із залученням представників інших держав агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого третього відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчиненого внаслідок ведення російською федерацією із залученням представників інших держав агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна з приводу задоволення клопотання заперечив.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, розслідується кримінальне провадження № 0000715 за фактами використання військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 свого службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, за повернення транспортних засобів які були вилучені із території Львіської митниці ДМС України, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, зловживання своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди службовими особами Львівської митниці Державної митної служби України, командирами військових частин Збройних сил України, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також за фактом службового підроблення офіційних документів службовими особами Львівської митниці Державної митної служби України, командирами військових частин Збройних сил України, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

10.11.2022 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон марки iPhone 13 Pro Max та сім-картку мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_2 .

Слідчий вказує, що для забезпечення ефективності досудового розслідування, зокрема зберігання речових доказів у кримінальному проваджені, органу досудового розслідування необхідно застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України (накладення арешту на майно) на вищевказану земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з долученого до клопотання витягу з кримінального провадження № 0000715, та матеріалів долучених до клопотання про арешт майна, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого третього відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчиненого внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7