печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2023 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000349, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, що офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 30.06.2009 за ч. 1 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений умовно-достроково за постановою Перевальського районного суду Луганської області від 13.05.2010 на невідбутий строк 9 місяців 21 день; вироком Жовтневого районного суду м. Луганська від 05.12.2013 за ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час та у невстановленому місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме майном потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом обману, вчиненому повторно, а саме грошовими коштами у сумі 5000 гривень та 850 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 24.02.2021 становить 23 630 гривень).

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 24 лютого 2021 року, приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 з невстановленого терміналу мобільного зв`язку зателефонував на міський номер телефону: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Представившись потерпілій ОСОБА_7 слідчим поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повідомив їй, що її син ОСОБА_6 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду з потерпілими та на даний час перебуває у край важкому стані, для вирішення питання потрібні грошові кошти в сумі 5000 доларів США.

Після цього, об 11 го. 33 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Залізничне шосе 1 (АЗС «Glusco»), підійшов до автомобіля служби таксі «Експрес» марки «Тойота», моделі «Кемрі», д. н. з. НОМЕР_2 , та зробив замовлення за адресою: м. Київ, вул. Бойчука 34-А.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бойчука 34-А, об 11 год. 50 хв. зателефонував з мобільного телефону НОМЕР_3 на мобільний номер телефону ОСОБА_7 НОМЕР_4 та повідомив останній, що від нього до її квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 вже підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_9 , якому ОСОБА_7 повинна передати грошові кошти.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою доведення до кінця злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до квартири АДРЕСА_4 , де знаходилась введена в оману ОСОБА_7 , яка в свою чергу відчинила йому двері квартири та добровільно, власноруч передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 гривень та 850 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 24.02.2021 становить 23 630 гривень).

Так, шляхом обману, ОСОБА_5 заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 на загальну суму 28 630 гривень, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 звернувся із цивільним позовом в інтересах ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 36 083,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, в яких повністю підтвердив фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, час, спосіб вчинення злочину, суму майна, яким заволодів, не оспорював кваліфікації його діяння. Також повністю визнав пред`явлений до нього цивільний позов.

Прокурором запропоновано порядок дослідження доказів у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник також вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення та те, що в такому випадку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, визнав можливим і доцільним провести судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, провівши допит обвинуваченого та визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 1 Примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, за встановлених судом обставин суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_5 у шахрайстві, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та формулюючи обвинувачення, слідчий, прокурор вказують, що ОСОБА_5 вчинив шахрайство шляхом обману, що відповідає змісту фактичних обставин та показанням обвинуваченого.

Зазначаючи кваліфікацію діяння особи, прокурор вказує, що кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

За таких обставин суд, діючи відповідно до ст. 337 КПК України та не виходячи за межі висунутого обвинувачення, вважає необхідним уточнити обвинувачення ОСОБА_5 , виключивши посилання на спосіб шахрайства - шляхом зловживання довірою, що не впливає на кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 190 КК України та не погіршує становище обвинуваченого.

Таким чином суд визнає ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення діяння, є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, середню освіту, не працевлаштований, не одружений, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про відсутність усвідомлення негативності вчинених ним суспільно небезпечних діянь та небажання стати на шлях виправлення, суд надходить висновку, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо обрахування строків покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що останній станом на даний час утримується під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 000652.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У даному випадку суд враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 25.05.2022 у справі № 487/5073/18, згідно з якою, не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не затримувався, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 за ухвалою Подільського районного суду м. Києва у строк відбування покарання за даним вироком відсутні.

Таким чином, строк відбування ОСОБА_5 покарання слід обчислювати з дня набрання вироком суду законної сили.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_5 в даному провадженні не застосовувався та підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні, оскільки відповідних клопотань не заявлено.

Вирішуючи цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов по суті, ухвалюючи обвинувальний вирок чи постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з доведенням винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КПК України, визнання останнім пред`явленого цивільного позову у повному обсязі, суд надходить висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення з обвинуваченого відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди у розмірі 36 083,00 грн.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 337, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 36 083,00 (тридцять шість тисяч вісімдесят три) грн.

Речовий доказ:

- відеозапис з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 на CD-R 52x помаранчевого кольору, з ідентифікаційним номером № 049075, на якому міститься один відео-файл з назвою «Відео Кіквідзе 34А», розміром 82,7 МБ - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження, а обвинувачений та захисник - подати клопотання про помилування.

Роз`яснити обвинуваченому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1