Справа № 201/8011/22
Провадження № 1-кс/201/3014/2022
УХВАЛА
іменем України

18.11.2022 р. м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2021 р. у справі № 201/7577/22 в рамках кримінального провадження № 20000958, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, у якому просить суд скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2022 р. у справі № 201/7577/22 в рамках кримінального провадження №20000958, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.081.2022 р. на: мобільний телефон марки « Redmi» іmei 1: НОМЕР_1 , іmei 2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон марки « Redmi7» іmei 1: НОМЕР_3 , іmei 2: НОМЕР_4 ;мобільний телефон марки « Meizu 6» іmei 1: НОМЕР_5 , іmei 2: НОМЕР_6 .

Заявниця надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, клопотання задовольнити.

Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області явку свого представника у судове засідання не забезпечило, але на адресу суду слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 подано заяву, у якій він просить суд розглянути клопотання про скасування арешту на вилучене майно, по кримінальному провадженні № 20000958 без його участі. Рішення прийняти на розсуд суду.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, а також дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку про задоволення з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2022 р. у кримінальному провадженні № 20000958, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, накладено арешт на : мобільний телефон марки « Redmi» іmei 1: НОМЕР_1 , іmei 2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон марки « Redmi7» іmei 1: НОМЕР_3 , іmei 2: НОМЕР_4 ;мобільний телефон марки « Meizu 6» іmei 1: НОМЕР_5 , іmei 2: НОМЕР_6 ., які належать ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно зі статтею 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»).

У відповідності до ч. 1ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володарю, крім випадків, передбачених статтями160-166,170-174цьогоКодексу.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012р. № 1104 затверджений Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження

В п. 5 вказаної постанови зазначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. При цьому зазначено, що забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

Речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання.

Згідно з п. 28 цього Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Під час розгляду клопотання суд встановив, що в кримінальному проваджені № 20000958 із вказаним речовими доказами проведені всі необхідні слідчі дії, а тому подальше позбавлення ОСОБА_3 права користування вказаними мобільними телефонами порушує права останньої.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110,170-175,309,369-372, 392,532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2022 р. у справі № 201/7577/22 в рамках кримінального провадження № 20000958, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2022 р.- задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2022 р. у справі № 201/7577/22 на: мобільний телефон марки « Redmi» іmei 1: НОМЕР_1 , іmei 2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон марки « Redmi7» іmei 1: НОМЕР_3 , іmei 2: НОМЕР_4 ;мобільний телефон марки « Meizu 6» іmei 1: НОМЕР_5 , іmei 2: НОМЕР_6 та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , заборонивши їх відчуження до розгляду справи по суті.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1