Справа №705/4831/22
1-в/705/12/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника установи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому зазначив про те, що він має незадовільний стан здоров`я, погане самопочуття. Також на утриманні має двох неповнолітніх дітей та матір похилого віку, яка за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду. Також, він працевлаштований в установі та сумлінно ставиться до своїх обов`язків, за що має заохочення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити і звільнити його умовно-достроково.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого та просила його задовольнити.

Представник установи в судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що сумлінність поведінки засудженого полягає в систематичному неухильному дотриманні правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Також, засуджений, який заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повинен не лише працювати, а ставитись до праці відповідально, бути зразком для слідування іншими засудженими. Для доведення вказаних обставин необхідно, щоб поведінка засудженого була стабільно позитивною протягом тривалого часу. Саме тому, зсаджений отримує право на вказану пільгу після відбуття 2/3 покарання, і саме тому висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. (п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року - далі Постанови Пленуму ВСУ). Крім цього, не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

ОСОБА_4 має 5 судимостей за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, відбуває покарання за вчинення ряду злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, КК України. За час відбування покарання з 04.09.2022 характеризувався негативно. 16.06.2022 комісією установи відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання. Працевлаштований на виробництві установи за спеціальністю «каменотес», має 1 заохочення (04.01.2022), однак вчинив 20 порушень режиму відбування покарання, за що 20 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи особу засудженого, тяжкість, систематичний характер скоєних злочинів та його поведінку за весь період відбування покарання: 1 заохочення проти 20 дисциплінарних порушень, рідкий прояв старанності (менше 1 заохочення на рік), - існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_4 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутність.

Суд, вислухавши засудженого, захисника, представника колонії, прокурора та вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти не тільки пасивну форму поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активна його участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, позитивна поведінка у побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та постійну свідому участь у суспільно корисній праці.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, наданої для вивчення ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92), ОСОБА_4 неодноразово був засуджений за вчинення злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, відбуває покарання за вчинення ряду злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України. За час відбування покарання характеризується негативно, має лише 1 заохочення, проте, має 20 стягнень.

Із наведеного вище вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення, оскільки його поведінка упродовж всього терміну відбування покарання не була позитивною, а також не може бути прикладом для інших засуджених. Така поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та відсутність у нього мотивації на вчинення ним нових злочинів, а отримання ним заохочення напередодні вирішення судом питання про його умовно-дострокове звільнення необхідно розцінювати як звичайне пристосування з метою отримання поблажливості суду, а не щире каяття.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1