Справа № 204/3024/23
Провадження № 1-кп/204/733/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000062 від 01.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

10.03.2023 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 , в якому він просить проводити всі судові засідання у вказаному кримінальному провадженні за його участю у режимі відео конференції поза межами приміщення суду з зали судових засідань Селидівського міського суду Донецької області з використанням технічних засобів зазначеного суду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він знаходиться у місті Покровськ Донецької області, яке має віддалену відстань від міста Дніпро (186 км). У зв`язку з введенням в дію Указу Президента України «Про воєнний стан», з метою захисту життя та здоров`я учасників процесу, забезпечення оперативності судового провадження у розумний строк та його участі у судовому засіданні ним та його адвокатом ОСОБА_3 були подані клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ознайомившись з клопотанням обвинуваченого про проведення всіх судових засідань у режимі відеоконференції, головуюча суддя з метою належної організації судового процесу, зокрема проведення підготовчого судового засідання, вважає за необхідне одноособово розглянути вказане клопотання обвинуваченого.

Розгляд та вирішення клопотання, яке носить організаційний характер судового процесу, головуючим суддею одноособово не можна вважати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення по суті кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 06.12.2021, справа № 756/4855/17).

Розглянувши подане клопотання, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку, встановленому законом.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку. Разом із тим, клопотання має бути обґрунтованим, тобто містити причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними доказами неможливості такої участі.

У клопотанні про проведення судового засідання в режимі відеоконференції повинні бути не лише формально зазначені обставини, на які учасник судового провадження посилається як на підставу для задоволення клопотання, але й обов`язково мають бути надані докази, якими обґрунтовується неможливість прибуття до приміщення суду, тобто хоча би одна із обставин, наведених у ч. 1 ст. 336 КПК України. Наявність клопотання учасника судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення. Здійснення судового провадження у режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, яке суд реалізує за наявності підстав, визнаних для прийняття такого рішення у кожному конкретному кримінальному провадженні.

Так, як вбачається зі змісту клопотання обвинуваченого про проведення всіх судових засідань у кримінальному провадженні в режимі відеоконференції, останній обґрунтовує неможливість прибути особисто до суду для участі в судових засіданнях віддаленістю м.Покровськ від м.Дніпро, а також тим, що існує загроза його життю та здоров`ю внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

Зі свого боку, обвинувачений не зазначає обставин, з яких можливо зробити висновок про наявність обґрунтованих перешкод для прибуття обвинуваченого до міста Дніпро, де розташований суд, внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

При цьому суд враховує, що м. Дніпро не є прифронтовим містом, де ведуться запеклі бої та/або здійснюються постійні ракетні обстріли. Між м.Дніпро та м.Покровськ, в якому проживає обвинувачений, наявне безперешкодне транспортне сполучення, що свідчить про відсутність обґрунтованих перешкод для обвинуваченого з`явитися особисто до суду для розгляду кримінального провадження відносно нього.

Щодо побоювань за безпеку життя і здоров`я у зв`язку із діючим воєнним станом, суд зауважує, що на сьогодні мешканці м. Дніпро, зокрема судді та працівники суду, інші учасники процесу, перебувають у рівних умовах, продовжують прибувати до приміщення суду для участі у судових засіданнях, який працює у звичайному режимі.

Суд звертає увагу, що прибуття до суду на виклик є обов`язком як захисника, так і обвинуваченого, а тому підлягає безумовному виконанню. До того ж, на разі в Україні, за майже рік повномасштабної війни поза межами територій, де відбуваються активні бойові дії, створені всі умови для забезпечення безпеки цивільного населення та їх безпечного пересування.

Слід також зауважити, що м.Селидове Донецької області, де розташований Селидівський міський суд, знаходиться значно ближче до зони проведення активних бойових дій, ніж м.Дніпро, зокрема до м.Угледар Донецької області відстань становить близько 60 км та до м.Бахмут Донецької області відстань становить близько 100 км, що свідчить про підвищену ймовірність артилерійських обстрілів та проведення активних бойових дій з боку російських окупаційних військ на території міста Селидове та його околиць. Отже проведення судового засідання за участю обвинуваченого в режимі відеоконференції з Селидівським міським судом Донецької області, на думку суду, жодним чином не сприятиме безпеці обвинуваченого.

Таким чином обставини, на які покликається обвинувачений у своєму клопотанні, не є достатніми для прийняття рішення про здійснення всіх судових засідань у кримінальному проваджені в режимі відеоконференції, а тому відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 336, 369-372 Кримінально процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про проведення всіх судових засідань у кримінальному провадженні у режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1