Дата документу 28.02.2023 Справа № 332/4344/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4344/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/265/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробіївка Дунаєвицького району Хмельницької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції EASYCON,

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся з апеляційною скаргою на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з вироку суду убачається, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Проте, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині зазначеного вироку не сформульоване обвинувачення, яке визнано судом доведеним, а міститься лише посилання на обставини, які встановлені під час досудового розслідування, згідно з обвинувальним актом.

Викладене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з вироком суду, 26 жовтня 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з клопотанням прокурора ОСОБА_9 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_6 , складена в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно пред`явленого обвинувачення, 02 травня 2021 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись на сходинковому майданчику другого поверху першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс один удар тростиною для ходьби, яку тримав у правій руці в область пальців лівої стопи останньої. Після чого, наніс ще один удар вищевказаною тростиною, яку тримав у правій руці, по голові ОСОБА_10 .

Таким чином, відповідно до висновку експерта №863п від 25 травня 2021 року, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_10 рану, наслідком загоєння якої рубець, в тім`яній ділянці ліворуч, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні; крововилив в м`яких тканинах 1-го пальця лівої стопи, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді; прокурора на підтримання апеляційної скарги прокурора; захисника обвинуваченого, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, окрім іншого: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства не відповідає, з огляду на таке.

З вироку суду убачається, що за результатами судового розгляду суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Проте, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині оскаржуваного вироку не сформульоване обвинувачення, яке визнано судом доведеним, а міститься лише посилання на обставини, які встановлені під час досудового розслідування, згідно з обвинувальним актом.

Викладене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та потягло порушення права обвинуваченого на захист.

Виправлення цього недоліку в порядку, передбаченому ст.379 КПК України, як це зробив суд, є неможливим, оскільки у такий спосіб суд першої інстанції фактично змінив оскаржуваний вирок, що є недопустимим.

У зв`язку з цим, оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст.407, 409, 410, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів також не може виправити вказаний недолік, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого за ч.2 ст.125 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4