У Х В А Л А Справа № 932/97/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/24/23

05 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000001, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача СД ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у якому дізнавач прохає накласти арешт на предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на піротехнічні вироби у кількості 5 одиниць, з метою збереження речових доказів, володільцем яких є ОСОБА_5 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Сектором дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000001, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2023 року до відділення поліції №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від працівника УПП в Дніпропетровській області про те, що 01.01.2023 року, приблизно о 19 год. 31 хв., невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила хуліганські дії.

Оглядами місць події від 01.01.2023 року, за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , у особи, який представився як ОСОБА_5 було виявлено та в подальшому вилучено предмети у кількості 5 шт., які за зовнішніми ознаками були схожі на піротехнічні вироби.

Вищевказане майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні оскільки воно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як воно може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального проступку, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування кримінального проступку.

У подальшому в ході досудового розслідування планується проведення вибухотехнічної експертизи, яку не можливо здійснити без предметів дослідження, а саме предметів, які за зовнішніми ознаками були схожі на піротехнічні вироби у кількості 5 шт.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що дізнавачем СД ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

01.01.2023 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено використаний піротехнічний виріб з назвою «Римська свічка». 01.01.2023 року ОСОБА_5 добровільно видав працівникам правоохоронних органів піротехнічні вироби у кількості 4 одиниці.

Постановою дізнавача СД ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 02.01.2023 року, предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на піротехнічні засоби у кількості 5 одиниць, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000001.

Дослідивши клопотання та додатки до нього вважаю, що дізнавачем доведено, що предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на піротехнічні засоби у кількості 5 одиниць могли бути знаряддям чи зберіг на собі сліди вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

За вказаних обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 задовольнити.

Накласти арешт на предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на піротехнічні вироби у кількості 5 одиниць, володільцем яких є ОСОБА_5 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1