Справа № 136/2263/18
Провадження № 1-кп/131/10/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2018 року за №0000236 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого останній раз вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, який змінено на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, та

ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків у виді, позбавлення волі строком на 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.08.2018 біля 02:20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_2 , поблизу входу до приміщення Липовецької районної ради Вінницької області, на ґрунті раптово виниклого умислу на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , умисно, повторно, в супереч волі останньої, в присутності охоронця адмінприміщення Липовецької районної ради ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, шляхом ривка, відкрито заволодів клатчем (сумочкою) потерпілої з логотипом «JC» в якому знаходились мобільний телефон марки «Samsung GT S5222» та парасолька торгової марки «AVON».

Згідно висновку експерта № 4245-4247/18-21 від 14.08.2018 року вартість клатча (сумочки) з логотипом «JC» становить 126,50 грн., мобільного телефону марки «Samsung GT S5222» 345,00 грн та парасольки торгової марки «AVON» 168,75 грн.

Після цього, ОСОБА_3 з місця події зник, а викраденим розпорядившись на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 640,25 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року призначити остаточне покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються, просить призначити обвинуваченому остаточне покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяців.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинувачеого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винними та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою - грабіж, вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F 70.80.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначені виду покарання, яке слід застосувати до ОСОБА_3 за частиною 2 статті 186 КК України, суд виходить з того, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання, передбачене санкцією кримінального закону у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 строк частково відбутого ним покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, який змінено на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року за ч.1 ст.121 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з 17 серпня 2018 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у справі на залучення експерта, в розмірі 429,00 грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання з покаранням, призначеним вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, який змінено на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, призначити остаточно покарання у виді 6 (шість) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.08.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у справі на залучення експерта, в розмірі 429,00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000236, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT S5222», який переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити власниці, клатч (сумочку) з логотипом «JC» парасольку торгової марки «AVON» , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій - ОСОБА_6 .

Арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2018 року на вказані речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: