провадження № 1-кс/368/211/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петро Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, (справа № 757/14636/22 к, провадження № 1 кп/368/189/22), суд, -

В С Т А Н О В И В :
25.10.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло кримінальне провадження № 0000791 від 29.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петро Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
25.10.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження була визначена суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 , присвоєно справа № 757/14636/22 к, провадження № 1 кп/368/189/22.

28.10.2022 року суддею Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 було подано заяву про самовідвід наступного змісту:
«25 жовтня 2022 року згідно протоколу автоматичного визначення судді, єдиний унікальний номер судової справи 757/14636/22 (провадження 1 -кп/368/189/22), де визначено мене, як головуючою суддею, по розгляду кримінального провадження № 0000791 від 29.12.2021 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

На підставі п. 4 ч.І ст. 75 КПК України я заявляю самовідвід по справі № 757/14636/22 (провадження № 1-кп/368/189/22) у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2021 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

Так, відповідно до п. 4 ч.І ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Оскільки, у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2022 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України вбачається, що обвинуваченою в даному кримінальному провадженню є ОСОБА_4 , яка є моєю сусідкою по АДРЕСА_2 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому на підставі вищевикладеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України я заявляю самовідвід у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2022 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України, оскільки це може викликати сумнів в об`єктивності та моєї неупередженості, як судді, тому це є іншою обставиною, яка викликає сумнів у моїй неупередженості та мою участь у розгляді кримінального провадження № 0000791 від 29.12.2022 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

30.10.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження в частині заявленого самовідводу судді ОСОБА_3 був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно справа № 757/14636/22 к, провадження № 1 кс/368/211/22.

Слухання кримінального провадження в частині заявленого самовідводу судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 було призначено на 14 год. 00 хв. 21.11.2022 року.
В судове засідання, яке відбулося 21.11.2022 року, учасниким процесу не з`явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, де, зокрема, зазначено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, розглянути кримінальне провадження без участі осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені взаяві судді про самовідвід, - задовольнити, шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, (з постановленням в нарадчій кімнаті), обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:
- так, суд вважає, що в даному випадку існують обставини, які можуть викликати сумнів у сторонніх осіб та потерпілої сторони, - щодо неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді даного кримінального провадження.

Що стосується обставин для відводу, які вказані суддею ОСОБА_3 , а саме, - те, що обвинувачена ОСОБА_4 є її сусідкою, - то дана обставина, на думку суду є такою, яка заслуговує на увагу при вирішенні питання про вирішення самовідводу,, адже така обставина передбачає факт знайомства судді з обвинуваченою, спілкування між суддею та обвинуваченою до факту скоєння злочину.

Суд ввважає, що у потерпілої сторони та у сторонніх громадян (які не є учасниками процесу по даному кримінальному провадженню), враховуючи складність та резонансність даного кримінального провадження, - може виникнути сумнів у безсторонності розгляду даного кримінального провадження суддею ОСОБА_3 , враховуючи той факт, що суддя є сусідкою обвинуваченої.

При задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 суд керувався наступними нормами матеріального права:
Так, відповідно до ч 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до Конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших справ і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено також у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 9. Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Дані правовідносини з огляду дотримання ст. 6 Конвенції зазначені в наступних рішеннях Європейського суду з прав людини:
- право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49);

- кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов`язків». Таким чином, у статті 6 § 1 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (Golder v. the United Kingdom (Голдер проти Сполученого Королівства), § 36);

- право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38);

- правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micalief v. Malta (Мікалефф проти Мальти) |ВП], § 98).

- правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (Miragall Escolano v. Spain (Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії); Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic (Звольсьткий та Звольстка проти Чехії), § 51).

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, та "Веттштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"), рішення від 10 червня 1996 року.).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Веттштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
У справі Borgers v Belgium ССПЛ вказав що «правосуддя має не тільки відбутися, необхідна наявність всіх атрибутів цивілізованого правосуддя». Суддя Мартене в окремій думці по цій справі, підкреслив важливість додержання судової процедури, зазначивши: «якщо суди не будуть зважати на формальну сторону справи, на зовнішні атрибути, чи матимуть вони моральне право вимагати беззаперечного виконання закону від інших?».
Статтею 3 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Норми процесуального права, використані судом при вирішенні питання про самовідвід судді.
Отже, в даному випадку підставою для задоволення самовідводу є процесуальна норма, яка передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, що, звісно ж, - тягне за собою застосування положень ст. 82 КПК України.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно ч. 4 ст. 82 КПК України слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленою частиною третьою статті 35 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч. 1 ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. 75, ст.ст. 80, 81, ч.ч. 2, 4 ст. 82, ч. 2 ст. 369, 370 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву про самовідвід судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петро Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, (справа № 757/14636/22 к, провадження № 1 кп/368/189/22), - задовольнити.
Відвести суддю Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду справи № 757/14636/22, кримінальне провадження № 1 кп/368/189/22, у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петро Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України.
Справу № 757/14636/22, кримінальне провадження № 1 кп/368/189/22, у кримінальному провадженні № 0000791 від 29.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петро Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 3 ст. 286 КК України, -
- направити до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для визначення іншого судді цього ж суду, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України, - для слухання даної справи.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду (ухвала, вирок), - не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1