Справа № 442/6941/16-к
Провадження № 1-кс/442/1852/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції) Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 (матеріали досудового розслідування № 001351 від 01.07.2015. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.164 КК України), про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач сектору дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції) Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №001351 від 01.07.2015. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.164 КК України, з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання, слідчий покликається на те, що 30.06.2015 року в Дрогобицький MB поступила заява від ОСОБА_5 , про те, що її чоловік ОСОБА_6 , 1962 р.н., не виконує рішення суду по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2000 р.н.

До Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надійшло клопотання ОСОБА_5 про звернення до приватного нотаріуса Дрогобицького РНО ОСОБА_8 , щоб встановити дату та текст останнього заповіту батьків боржника; дату та текст передостаннього заповіту батьків боржника: наявність відмови ОСОБА_9 від прийняття спадщини на користь 3-х осіб; наявність відмови ОСОБА_9 від прийняття спадщини без уточнення осіб, на користь яких він відмовився; наявність довіреностей від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , складених за її життя, па ОСОБА_6 про право розпоряджатись їх майном, в тому числі і коштами, які перебували па банківських рахунках.

Для проведення належного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу та вилучення копії документів з спадкової справи ОСОБА_12 , 1939 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . номер у спадковому реєстрі 68785854 та спадкової справи ОСОБА_13 , 1937 р.н, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . номер у спадковому реєстрі 69200937, які знаходяться в приватного нотаріуса ОСОБА_8 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , що безпосередньо пов`язано із можливістю сплачувати ним аліменти на утримання сина ОСОБА_7 та є важливими доказами у даному кримінальному провадженні. Таким чином, в органу досудового розслідування з метою з`ясування доходів останнього та доказування обставин передбачених ст.91 КПК України, постає необхідність у вилученні належним чином завірених копій вище вказаних документів. Просить клопотання задоволити.

Необхідність надання тимчасового доступу до речей і документів дізнавач пов`язує з розслідуванням кримінального провадження №001351 від 01.07.2015. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.164 КК України.

З метою запобігання загрози зміни чи знищення документів, розгляд клопотання проводиться слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться (ч. 2 ст. 163 КПК України).

Дізнавач в судове засідання не з`явився. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, подані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.

Відповідно до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надання стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Частиною 5 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Дослідивши клопотання, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю з огляду на таке.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Крім того, слід звернути увагу, що дізнавач сектору дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції) Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 вже звертався з аналогічним клопотанням, яке ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2022р. було задоволено та надано тимчасовий доступ до документів, строк дії ухвали до 17.11.2022р.

Слідчий суддя вважає, що звертаючись вдруге з аналогічним клопотанням, слідчим не доведено жодних правових підстав для повторного отримання доступу до інформації, яку він об`єктивно мав можливість та повинен був отримати, а також причин несвоєчасної реалізації попередньої ухвали слідчого судді, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.

При цьому, відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та таке безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків ускладнює роботу суду: судом безрезультатно витрачено час та грошові кошти для направлення судових повісток та виготовлення копій рішень.

До того ж строки досудового розслідування затягуються у зв`язку із несвоєчасною реалізацією слідчим ухвал слідчого судді.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, більшість позовів громадян України поданих до Європейського суду, саме через порушення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - порушення розумних строків.

За змістом ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахування практики Європейського суду з прав людини.

Безпідставне невиконання слідчим ухвали суду та повторне звернення із аналогічним клопотанням, на думку суду, є неприпустимим, що викликає негативне сприйняття і ставлення з боку інших учасників кримінального провадження, що породжує необґрунтовану тяганину, порушення конституційних прав, що в майбутньому може бути приводом для звернення до Європейських організацій і негативним наслідком для держави України.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Однак, такі дії слідчого, які полягають у нереалізації ухвал слідчого судді свідчать про те, що потреба досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не випрадовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, так як повторне (безпідставне) втручання у права і свободи осіб через недбале відношення до своїх посадових обов`язків слідчим не допустиме.

Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст.26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (які не завірені належним чином), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а в діяннях прокурора, який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, слідчий суддя вбачає невиконання своїх обов`язків відповідно до ст. 36 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 26, 36, 37, 39, 110, 131-132, 159-164, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції) Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 (матеріали досудового розслідування № 001351 від 01.07.2015. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.164 КК України), про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1 ОСОБА_14