Дата документу 09.02.2023Справа № 643/4447/15-к
Провадження № 1-кп/554/272/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» лютого 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтава матеріали об?єднаного кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебували матеріали об?єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 311, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», Московським районним судом м. Харкова вказане об`єднане кримінальне провадження було направлено для подальшого розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

18 серпня 2022 року кримінальне провадження надійшло до Октябрськогорайонного суду м. Полтави в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.08.2022 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

06 лютого 2023 року на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінальне провадження відносно нього. Клопотання обґрунтоване тим, що згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_9 22.08.2010 року та є тяжким. З моменту його вчинення минуло більше десяти років, останній не ухилявся від слідства та суду, надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрите.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_16 клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 також підтримав клопотання свого захисника, просить звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував протизадоволення клопотання, зазначивши, що дійсно закінчились строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_9 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Суд, дослідивши подане клопотання, вислухавши думку захисника, обвинуваченого, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (у редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001 р.), яке вчинив 22 серпня 2010 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України (в редакції Закону від 22 серпня 2010 року), злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України (в редакції закону від 22 серпня 2010 року), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону від 22 серпня 2010 року), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 12 КПК України (в редакції Закону на час розгляду клопотання), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

З вимог ч. ч. 1-2 ст. 44 КК України (в редакції Закону від 22 серпня 2010 року) вбачається, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції Закону від 22 серпня 2010 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України видно, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону від 22 серпня 2010 року), незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КК України (в редакції Закону на час розгляду клопотання), незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України в редакції Закону від 22 серпня 2010 року пом`якшує кримінальну відповідальність, а саме зменшує мінімальний строк позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність застосування цієї норми в редакції Закону, який діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вчинив 22 серпня 2010 року. Вказане кримінальне правопорушення, станом на час його вчинення та на теперішній час, належить до тяжких злочинів.

Таким чином, десятирічний строк притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, закінчився 22.08.2020 року, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду, до закінчення, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК, строків, не вчинив нового кримінального правопорушення, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Отже, враховуючи клопотання захисникаобвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_16 , згоду обвинуваченого, прокурора та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Також, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19).

Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, а в даному випадку кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закривається, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності, понесені стороною обвинувачення витрати на залучення експертів не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Крім того, доля речових доказів вирішується вироком суду, а враховуючи, що відносно інших учасників кримінального провадження продовжується проведення підготовчого судового засідання, доля речових доказів в даний час вирішенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 122, 124, 126, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, п.2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, ч. 4 ст. 12, ст. 44, ст. 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_16 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 307 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1