Номер провадження: 11-кп/813/830/22
Справа № 499/1127/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000165 від 28 серпня 2022 року відносно

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в радгоспі Булаєвський Возвишенського району Північно-Казахстанської області республіки Казахстан, особа без громадянства, має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, без певного місця проживання, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.04.2010 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186; ч.2 ст.190, із застосуванням статей 70, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяці;

- 01.09.2010 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання 26.09.2013 року умовно-достроково, не відбута частина покарання склала 1 рік 6 місяців 11 днів, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.3 ст.185; ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.3 ст.185; ч.4 ст.296 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 років;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Строк відбуття покарання відраховується з моменту фактичного затримання, тобто з 28 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 28 серпня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього увезення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскарженим вироком встановлено, що 28 серпня 2020 року біля 01:00 години ОСОБА_9 маючи намір вирішити питання щодо оплати його праці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до місця мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , у якого на протязі літа 2020 року виконував різноманітні господарські роботи.

Знаходячись в приміщенні кухні домоволодіння за вказаною адресою, ОСОБА_9 висловив намір отримати від ОСОБА_11 грошові кошти за виконані ним господарські роботи, проте ОСОБА_11 йому відмовив, обіцяючи розрахуватися з ним пізніше. З метою примушення ОСОБА_11 до виконання його вимог, ОСОБА_9 , достовірно знаючи що в одній із кімнат будинку є вмонтований в стіну металевий сейф з мисливською зброєю та боєприпасами до неї, який постійно знаходиться в незачиненому стані в зв`язку з відсутністю замикаючого пристрою, скориставшись тим, що ОСОБА_11 вийшов з приміщення кухні, непомітно для ОСОБА_11 зайшов до кімнати де знаходився незачинений сейф для зброї та дістав з нього гладкоствольну двохствольну мисливську рушницю «ИЖ 27 Е» 12 калібру № НОМЕР_1 зареєстровану на ОСОБА_12 та один мисливський патрон 12 калібру, який спорядив в патронник рушниці, таким чином виконавши всі необхідні дії для можливості здійснення пострілу з вказаної рушниці. Повернувшись до приміщення кухні та дочекавшись повернення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 направив в його бік ствол зарядженої рушниці та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї повторно висловив вимогу щодо надання йому грошових коштів. Знов отримавши від ОСОБА_11 відмову, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , здійснив один постріл з рушниці в область спини ОСОБА_11 , спричинивши йому одне сліпе, проникаюче у грудну порожнину, вогнепальне поранення грудної клітки (вхідний отвір у правій поперековій у області спини) багато осколковий перелом грудного відділу хребта, з повним руйнуванням спинного мозку, сліпе вогнепальне поранення лівої легені, крововилив у грудну порожнину, внаслідок чого останній помер на місці події.

Крім того, 28 серпня 2020 року приблизно о 01 годині 35 хвилин у ОСОБА_9 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна. Достовірно знаючи що в одній із кімнат будинку є вмонтований в стіну металевий сейф з мисливською зброєю та боєприпасами до неї, який постійно знаходиться в незачиненому стані в зв`язку з відсутністю замикаючого пристрою він умисно, з метою крадіжки чужого майна, повторно з корисних спонукань, підійшов до вказаного сейфу та шляхом проникнення через незачинені на замикаючий пристрій металеві двері сейфу, здійснив крадіжку гладкоствольної двохствольної мисливської рушниці моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_2 калібру, вартістро 8330 гривень та мисливських патронів 16 калібру, вартість одного патрону 13 гривень, загальною вартістю 52 гривні, які належали ОСОБА_13 , 1970 р.н., а також шкіряного патронташу вартістю 829 гривень з 18 мисливськими патронами 12 калібру, вартість одного патрону 15 гривень, загальною вартістю 270 гривень, які належали ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_9 з викраденим майном з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 8382 гривень, потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 1099 гривень.

Крім того, цього ж дня приблизно о 03:00 годині, встановити більш точний час не надалось можливим, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув на земельну ділянку для вирощування горіхів фундук, що знаходиться на відстані 3,5 км на захід від с.Білка Іванівського району Одеської області, біля якої знаходилася тимчасова металева споруда (контейнер) призначена для перебування робітників. Тримаючи в руках гладкоствольну двохствольну мисливську рушницю моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_2 калібру, в яку попередньо спорядив два мисливські патрони 16 калібру споряджені множинними метальними снарядами (дріб), ОСОБА_9 зайшов до приміщення споруди в якій знаходились ОСОБА_14 , 1982 р.н. та ОСОБА_15 , 1990 р.н. Побачивши останніх обвинувачений безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, діючи з хуліганських мотивів, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , шляхом демонстрації та направлення в їх сторону дульного зрізу вогнепальної зброї, в безпосередній близькості від них, навмисно здійснив в короткий проміжок часу два постріли з рушниці один в стелю, інший в підлогу біля потерпілих, які в створених озброєним ОСОБА_9 умовах опинилися в безпорадному стані, та були позбавлені можливості протидіяти злочинним діям чи покинути місце події проти волі обвинуваченого.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 подали апеляційній скарги.

Обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок та ухвалити нове справедливе судове рішення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду ґрунтуються на суперечливих доказах та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просив виправдати ОСОБА_9 з підстав недоведеності його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.3 ст.185; ч.4 ст.296 КК України.

Захисник посилаючись на практику Європейського суду з прав людини зазначив, що на його думку, під час судового розгляду, не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_16 та вичерпані можливості їх отримання, а тому апеляційний суд має ухвалити виправдувальний вирок.

Позиції учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив апеляційний суд залишити вирок без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просив апеляційний суд оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 в пред`явленому йому обвинуваченні.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги захисника є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки кримінальний процесуальний закон України не передбачає винесення нового виправдувального вироку на стадії апеляційного розгляду кримінального провадження.

Окрім того, захисник ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_9 в своїх апеляційних скаргах зазначили про те, що вони не погоджуються з доведеністю вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Між тим, частиною 3 статті 404 КПК України передбачено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак у своїх апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду кримінального провадження захисник та обвинувачений не зверталися до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, що відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, унеможливлює таке дослідження судом апеляційної інстанції за власної ініціативи.

За таких умов, враховуючи відсутність будь-яких клопотань сторони захисту про повторне дослідження доказів у справі, апеляційний суд констатує, що, у відповідності до положень ст.2, 7, 22, 26 КПК України, на апеляційний суд не може бути покладена функція збирання доказів, а також ініціювання, за умови відсутності обґрунтованих клопотань сторін кримінального процесу про повторне дослідження доказів на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, а тому апеляційний суд не має законних підстав для повторного дослідження доказів в кримінальному провадженні, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності та диспозитивності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що зміст такої засади, як безпосередність дослідження доказів судом апеляційної інстанції, відрізняється від змісту цієї засади в суді першої інстанції, оскільки апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК. Ця відмінність зумовлена функцією суду апеляційної інстанції перегляд вироку суду в апеляційному порядку, а не вирішення кримінального провадження по суті, що дублює функції суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення судом першої інстанції.

Також апеляційний суд наголошує, що положення ч.1 ст.404 КПК України ґрунтуються на принципі римського права «tantum devolutum quatum appellatum» («скільки скарги стільки рішення»).

Тобто, на відміну від суду першої інстанції повноваження апеляційного суду стосовно дослідження доказів визначаються переглядом кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги, з урахуванням наявності або відсутності обґрунтованого клопотання сторони кримінального провадження щодо повторного дослідження доказів.

Отже, слід констатувати, що відсутність обґрунтованого клопотання сторони кримінального провадження про дослідження доказів, за умови того, що в оскарженому вироку судом дана оцінка всім доказам, на невірну оцінку яких посилається сторона на стадії апеляційного оскарження вироку, але при цьому погоджується з правильністю викладення змісту цих доказів в оскарженому вироку, не зумовлює обов`язку апеляційного суду повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, та не створює передумов для використання апеляційним судом свого права дослідити нові докази за наявності підстав, регламентованих положеннями ч.3 ст.404 КПК.

Апеляційний суд наголошує, що рівність сторін перед судом є одним зі складників справедливого судового розгляду, що містить фундаментальне право на змагальність кримінального провадження, зокрема, про це зазначено ЄСПЛ у п. 37 рішення ЄСПЛ від 24 лютого 1998 року у справі «Бельзюк проти Польщі». Тому за відсутності клопотання про дослідження доказів апеляційний суд не вправі за своєю ініціативою досліджувати докази. Таке розуміння випливає з правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях у справах: від 13 січня 2005 року «Капо проти Бельгії», від 24 листопада 2000 року «Дактарас проти Литви», від 9 листопада 2006 року «Білуха проти України» про безсторонність суду за об`єктивним критерієм, а також про обов`язок несення тягаря доказування сторонами та обов`язок забезпечення рівності сторін (п. 61 рішення ЄСПЛ від 27 березня 2007 року у справі «Талат Тунч проти Туреччини»).

Апеляційний суд вважає, що за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенням ч.3 ст.404 КПК, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів закріплених в положеннях зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення в повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до якої він не визнає себе винуватим, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.3 ст.185; ч.4 ст.296 КК України, в повній мірі доведена доказами, дослідженими судом першої інстанції, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який під час допиту в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_18 був його сином. За декілька місяців до вбивства, пастух ОСОБА_19 - познайомив його з обвинуваченим, який повідомив що йому ніде жити. Він запропонував ОСОБА_9 жити в будинку, який знаходиться поруч з будинком ОСОБА_20 та працювати, а саме допомагати йому та ОСОБА_21 по домогосподарству, на що обвинувачений погодився. ОСОБА_9 виконував різні роботи по домогосподарству за які з ним розраховувався Денис. В день вбивства, вони з ОСОБА_21 були дома удвох, більше не було нікого. Близько 22.00 він пішов спати до себе в кімнату, а Денис зазвичай лягав пізніше в іншій кімнаті або на дивані в кухні. Посеред ночі прокинувся від шуму, спросоння не розібрав, що це був постріл, вирішив що впало відро у коридорі. Коли вийшов у коридор то побачив що ОСОБА_21 лежить на підлозі в коридорі між кухнею та кімнатою, в якій був сейф зі зброєю. В коридорі стояв ОСОБА_9 , більше нікого не було. На питання «Що ти наробив?», обвинувачений відповів «Так треба». Після цього ОСОБА_9 зайшов до кімнати де був сейф зі зброєю та прикрив двері. Він підійшов до сина, той був ще живий, намагався його перевернути але не зміг. Знаючи, що обвинувачений завжди носив з собою ніж, він вирішив, що ОСОБА_21 нанесено саме ножове поранення. Коли, та як ОСОБА_9 вийшов він не бачив, оскільки побіг за допомогою до свого брата ОСОБА_22 , який мешкає в сусідньому будинку. Прибігши до брата він розбудив його і його дружину ОСОБА_23 , після чого вони разом пішли до будинку де був ОСОБА_21 , викликали швидку та поліцію, намагалися надати допомогу ОСОБА_21 , але через короткий проміжок часу Денис помер. Оглядаючи будинок він виявив, що належна йому рушниця та набої зникли;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який під час допиту в суді першої інстанції пояснив, що вбитий ОСОБА_18 був його рідним братом. За характером був дуже довірливий та зовсім не розбирався в людях. Обвинувачений з`явився в їх родині за декілька місяців до вбивства ОСОБА_21 . Його привів пастух ОСОБА_19 , після чого вони разом зі ОСОБА_24 мешкали у будинку, який знаходиться поруч з їх будинком. ОСОБА_9 допомагав по домогосподарству, але через те що кульгав на одну ногу та був ледащий, робітник з нього був поганий. Він неодноразово говорив ОСОБА_21 , що ОСОБА_9 неприємна людина та схожий на злочинця, але ОСОБА_21 його не слухав та завжди ОСОБА_9 брав с собою, часто запрошував його додому та багато з ним спілкувався. Обвинувачений часто вів себе зухвало, міг нагрубити, проте ОСОБА_21 все одно з ним спілкувався та довіряв йому. В день вбивства ОСОБА_21 його не було дома, про те що сталось дізнався від родичів та одразу ж зі своїм приятелем Станіславським поїхав до батька в с. Білка. Приїхавши додому він дізнався, що ОСОБА_25 вбив ОСОБА_21 пострілом з рушниці. Коли він оглянув металевий сейф в якому зберігалась зброя то виявив що пропали обидві рушниці і батька і його. Сейф вони зробили разом щоб зберігати зброю, проте не встигли поставити замок, ОСОБА_9 знав про цей сейф. Пізніше він дізнався що саме з його рушниці вбили брата, рушниця була в несправному стані, при здійсненні пострілу її потрібно було міцно тримати, оскільки інакше рушниця могла розкластися на дві частини;

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який під час допиту в суді першої інстанції пояснив, що працював охоронцем на полі по вирощуванню горіха фундук поблизу с. Білка Іванівського району. З Бобилєвим познайомився приблизно за місяць до вбивства Дениса Лозована. ОСОБА_9 виконував різні дрібні роботи на полі. Також повідомив про те, що у ОСОБА_9 виник конфлікт з охоронцем ОСОБА_26 , оскільки останній підозрював ОСОБА_25 у вчиненні крадіжки шлангу для полива. 28.08.2020 він разом з ще одним охоронцем ОСОБА_27 перебував на роботі. Вони відпочивали в приміщенні (вагончику) для охорони коли побачили що хтось ліхтарем світить у вікно. Через декілька секунд двері відчинились та зайшов ОСОБА_25 , в руках він тримав рушницю, через плече висів патронташ з набоями. Обвинувачений спитав чи є тут ОСОБА_28 і сказав що «Одного я вже вбив, тепер прийшов за іншим». Дмітрієв в цей час просто сидів на ліжку і не міг зрозуміти що відбувається, оскільки раніше ОСОБА_9 він не бачив та не був з ним знайомий. ОСОБА_29 сказав, що ОСОБА_28 немає та здійснив спробу вийти з вагончика на що ОСОБА_25 наказав залишатися на місці та здійснив спочатку один постріл уверх, а потім ще один униз. Вони злякались та більше не намагались виходити. ОСОБА_9 почав розповідати, що шланг він не крав та йому потрібен ОСОБА_28 . Через деякий час ОСОБА_25 вийшов на вулицю, ОСОБА_29 вийшов також та запропонував йому закурити, вони разом закурили після чого ОСОБА_25 стало погано і він приліг на тапчан, що стояв біля вагончика, рушницю поклав поруч з собою. Після цього вони разом з ОСОБА_30 почали бігти в напрямок с. Білка, зустріли там поліцію, дізнались про те, що вбили ОСОБА_31 та розповіли поліцейським про те що з ними трапилось;

-показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який під час допиту в суді першої інстанції надав покази аналогічні ОСОБА_14 ;

- показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_32 , які під час допиту в суді першої інстанції надали показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_13 ;

- показаннями свідка ОСОБА_33 , який під час допиту в суді першої інстанції показав суду, що дісно він незадовго до події злочину сам познайомився з обвинуваченим, який на той час шукав роботу та познайоимив його з потерпілим ОСОБА_13 після чого ОСОБА_9 почав у них працювати, про обставини та факти скоєних злочинів суду нічого не повідомив.

- показаннями свідка ОСОБА_34 , який під час допиту в суді першої інстанції показав суду, що разом з потерпілим ОСОБА_12 приїхав до місця вчинення злочину, тобто про обставини та факти скоєних злочинів суду нічого не повідомив;

- показаннями свідка ОСОБА_35 , яка під час допиту в суді першої інстанції показала суду, що обвинуваченого вона знає декілька днів, так як він разом з нею працював на полі фундуку, їй відомо, що він проживав в будинку сімї Лозован та працював у них, відносин вона з ним ніяких не має, повідомила, суду що ніяких подій вона не бачила, стала свідком того, як затримали обвинуваченого, більше ніяких обставин щодо вчинених злочинів не повідомила.

Також, суд першої інстанції дослідив письмові докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме:

- заяву від 28.08.2020 року потерпілого ОСОБА_14 , який звернувся до поліції з клопотанням про притягнення до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я « ОСОБА_36 », щодо його хуліганських дій вчинених відносно нього;

- заяву від 28.08.2020 року потерпілого ОСОБА_37 , який звернувся до поліції з клопотанням про притягнення до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я « ОСОБА_36 », щодо його хуліганських дій вчинених відносно нього;

- заяву потерпілого ОСОБА_13 , який надав дозвіл на огляд свого будинку, по АДРЕСА_2 в зв`язку з вбивством сина;

- протокол огляду місця події з доданими фототаблицями від 28.08.2020 з якого вбачається, що місцем огляду, було домоволодіння розташоване по АДРЕСА_2 , в якому було виявлено труп ОСОБА_11 з раною на тілі, також в будинку була знайдена гільза 12 калібру, оглянуто відчинений сейф для зберігання зброї;

- протокол огляду місця події з доданими схемами та фототаблицями від 28.08.2021 року проведеного в лісосмузі за межами с.Білка, згідно якого встановлено, що на відстані 3,5 км від с.Білка на ділянці місцевості де росте фундук між лісосмугою та польовою дорогою знаходиться контейнер пристосований для охоронців поля. При огляді даного прииміщення виявлено під столом механічне ушкодження фанери у вигляді розтрощення. На місці ушкодження виявлено шматочки сріблястого сірого металу. Над вікном на відстані 15 см. від верхньої частини вікна в пластику два сквозні пошкодження пластику. На стелі в північнозахідному кутку наявне скрізне пошкодження пластику. Також під час проведення даного огляду неподалік вагончика в лісосмузі було виявлено мисливську рушницю «ИЖ-53» № НОМЕР_3 », в розкритому стані в двох стволах мисливські патрони; 2 гільзи 16 калібру, 1 патрон 12 калібру;

- постанову про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 29.09.2020 року, відповідно до якої долучено до кримінального провадження № 0000165 в якості речових доказів: одну мисливську гільзу 12 калібру «ТАКНО 12 UKRAINE», запаковану в сейф пакет INP 1006553, два сліди бурого кольору схожих на кров з підлоги коридору та кухні, запаковані в окремі без номерні паперові конверти, 15 мисливських ідентичних гільз 16 калібру «АСКАНИЯ ТАХО № 5», запаковані в сейф пакет №0001436, один фрагменту металу сріблясто сірого кольору, запакований в паперовий без номерний конверт, дві мисливські гільзи 16 калібру «АСКАНИЯ ТАХО № 5», запаковані в сейф пакет ЕХР0143713, 15 фрагментів металу сріблясто сірого металу, запаковані в сейф пакет ЕХР0143715, двохствольну мисливську рушницю «ИЖ 53 № НОМЕР_3 » яка належить ОСОБА_13 , запакована в синтетичний мішок білого кольору , два мисливські патрони 16 калібру «АСКАНИЯ ТАХО № 5» запаковані в сейф пакет ЕХРТ 0205288 , один мисливський патрон 12 калібру «EASY SHOT В&Р», запакований в сейф пакет EXPO 143714, один фрагмент мисливського патрону - пластмасовий контейнер, запакований в сейф пакет EXPO 143719;

- лікарське свідоцтво про смерть №47 від 28.08.2020 р., що підтверджується факт смерті ОСОБА_18 ;

- протокол огляду трупа від 28.08.2020 року з доданою фототаблицею, яким встановлено, що під час огляду трупа при розтині трупа ОСОБА_11 в задній поверхні правої легені виявлений один пластиковий, прозорий, деформований пиж контейнер, який було вилучено та запаковано в сейфпакет ЕХР0143719, та відповідно до постанови начальника СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 29.08.2020 року визнано речовим доказом;

- протокол огляду речових доказів від 28.08.2020 року з доданою фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто речі та предмети, які були добровільно видані ОСОБА_9 в ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України: джинсовий піджак з візерунками та написами бренду «Caruim Industry», запакованого належним чином в сейф пакет №ЕХР0400788; кухонний ніж з сіро - білою рукояткою, яка замотана ізолентою чорного кольору, довжина рукоятки - 10 см, довжина леза - 12 см, ширина леза - 2,1 см, запакований належним чином в сейф - пакет №ЕХР0307395; мисливський патронаж, виготовлений зі шкіри коричневого кольору, з двома секторами, в одному з яких міститься - 10 патронів 12 калібру ТАКНО UKRAINE, в іншому секторі - 7 патронів, аналогічного виробництва, запаковано належним чином в сейф - пакет №ЕХР03 06253;одна пара чоловічих мокасин виготовлених з тканини, у вигляді сітки синього кольору «Kredo» 43 розміру, які запаковані належним чином в сейф - пакет №ЕХР0307396;

- заяву ОСОБА_12 відповідно до якої, ним було добровільно видано мисливську рушницю 12 калібру № НОМЕР_1 ;

- протокол огляду від 01.09.2020 року мисливської рушниці «ИЖ-27Е» 12 калібру з доданими фототаблицями;

- протокол затримання особи підозрюваного, з доданими фототаблицями у вчиненні злочину від 28.08.2020 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_9 було фактично затримано 28.08.2020 року о 05.00 год підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України з тих підстав, що 28.08.2020 року о 01.52 годині до Іванівського ВП надійшло повідомлення мешканця с.Білка Іванівського району Одеської області ОСОБА_22 , про те, що 28.08.2020 року о 01.51 годині особа чоловічої статі на імя ОСОБА_36 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 вбила його племінника ОСОБА_18 , шляхом пострілу з мисливської гладкоствольної рушниці «ИЖ-53», 16 калібіру та в ході складання протоколу затримання особи було в присутності понятих здійснено обшук підозрюваного в ході чого ОСОБА_9 добровільно видав один джинсовий піджак, один кухонний ніж, один мисливський патронтаж із шкіри коричневого кольору, які було вилучено;

- протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого за фотознімками від 31.08.2020 року потерпілий ОСОБА_13 впізнав обвинуваченого на фотознімку № 2.

- протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого за фотознімками від 31.08.2020 року свідок ОСОБА_33 впізнав обвинуваченого на фотознімку № 3.

- висновок експерта № 47 від 25.09.2020 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , 26 років, смерть ОСОБА_11 полягає в прямому причинному звязку с наявними ушкодженнями і сталася від сліпого, проникаючого у грудну порожнину, вогнепального поранення правої поперекової області спини, з багато чисельними ушкодженнями органів грудної порожнини (хребта, спинного мозку та лівої легені), від шоку, що розвинувся у перебігу травматичного процесу. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 були виявлені наступні ушкодження: одне сліпе, проникаюче у грудну порожнину, вогнепальне поранення грудної клітки (вхідний отвір у правій поперекові області спини), багато осколковий перелом грудого відділу хребта, з повним руйнуванням спинного мозку, сліпе вогнепальне поранення лівої легені, крововилив у грудну порожнину. Будь-які інші тілесні ушкодження при судово-медичному дослідженні трупа не виявлені. Зазначені в п.2 теперішніх підсумків ушкодження, враховуючи їх характер, наявність набряку та припухлості тканин, крововиливів та ознак згортання крові, схожі морфологічні особливості, утворилися одномоментно чи в короткий проміжок часу, незадовго до смерті і є прижиттєвими. Вказані ушкодження є небезпечними для життя, отже мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Зазначені вогнепальні ушкодження, враховуючи їх характерні морфологічні особливості та розміри, утворилися внаслідок одного пострілу зі зброї, яка має велику ударну силу, можливо з гладкоствольної вогнепальної зброї, чим могла бути мисливська рушниця, патрон якої споряджений свинцевим набоєм, з утворенням одного вхідної отвору, які є складовими елементами одного ранового каналу. Напрямок ранового каналу спереду назад, справа-наліво, трохи доверху відносно потерпілого;

- акт судово-медичного дослідження № 4285/47 від 04.09.2020 року за яким встановлено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 в крові етиловий спирт не виявлений;

- акт судово-медичного дослідження № 387 від 09.09.2020 року з доданими фототаблицями, відповідно до якого підтверджена та обставина, що на клапті шкіри поперекової області, вилученого від трупа ОСОБА_11 , 26 років, розташоване одне ушкодження, яке є вхідним вогнепальним, утворено при пострілі з гладкоствольної вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець. Постріл був зроблений з близької дистанції. При візуальному дослідженні в краях пошкодження і навколо нього сторонніх включень не виявлено. Контактно-дифузійним методом в краях пошкодження і навколо нього встановлено наявність свинцю;

- акт судово-медичного дослідження № 917 від 24.09.2020 року, згідно якого підтверджена та обставина, що кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО. У двох змивах на марлевих тампонах, вилучених 28.08.2020 р. з підлоги коридору та кухні при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , знайдено кров людини. При дослідженні якої на групову приналежність виявлені антигени А і В, властиві крові групи АВ за системою АВО (за умови її походження від однієї особи), що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_11 ;

- акт судово-медичного дослідження № 416 від 22.09.2020 року з фототаблицями, яким підтверджена та обставина, що на клапті шкіри поперекової області, вилученого від трупа ОСОБА_11 , 26 років, розташоване одне ушкодження, яке є вхідним вогнепальним, утворено при пострілі з гладкоствольної вогнепальної зброї снарядом (свинцевим дробом). Постріл був зроблений з близької дистанції.

- висновок експерта № 706-Б від 25.09.2020 року з ілюстраційними таблицями, відповідно до якого встановлено, що надана на дослідження рушниця є гладкоствольною довгоствольною мисливською вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом, без внесених конструктивних змін - двоствольною мисливською рушницею Иж-27Е 12-го калібру № НОМЕР_1 виробництва СРСР (підприємство-виробник - Іжевський механічний завод, АДРЕСА_4 ), призначеною для стрільби мисливськими набоями відповідного калібру. Надана рушниця має несправність у вигляді незворотних деформаційних змін нижньої частини муфти ствольного блоку, що виникли в процесі експлуатації, у зв`язку з чим при замиканні каналів стволів важіль замикання повертається з деяким ускладненням. Дана несправність не впливає на можливість проведення пострілів з цієї рушниці. Надана рушниця до стрільби придатна. Надані на дослідження патрони у загальній кількості 18 шт. є боєприпасами до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї шротовими мисливськими патронами 12-го калібру, виготовленими промисловим способом. З них 14 патронів, що з помаранчевими полімерними корпусами гільз, споряджені металевим дробом №5 ( діаметром 2,9-3 мм).

- один патрон споряджений металевою картеччю діаметром 8,5 - 8,6 мм;

- один патрон споряджений металевою картеччю діаметром 6,4 - 6,5 мм;

- один патрон споряджений металевим дробом №00 (діаметром 4,5 мм);

- один патрон споряджений металевим дробом №7.5 (діаметром 2,4 мм).

Надані на дослідження 18 патронів без будь-яких пошкоджень та до стрільби придатні.Надана на дослідження гільза є складовою частиною боеприпасу, виготовленою промисловим способом - стріляною гільзою мисливського патрона 12-го калібру до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї відповідного калібру. За слідами від деталей зброї, що наявні на поверхнях наданої гільзи, можливо встановити конкретний екземпляр зброї, з якої стріляна дана гільза, у т.ч.: вид, систему, зразок, модель, калібр цієї зброї. На поверхнях наданої стріляної гільзи наявні сліди від деталей зброї із загальними та окремими ознаками. Дані сліди є придатними до ідентифікації зброї з якої стріляна ця гільза. Дана гільза стріляна з верхнього ствола наданої рушниці. Наданий на дослідження металевий предмет ймовірніше за все є стріляною дробиною, що складала множинний шротовий метальний снаряд (дріб №5) відстріляного мисливського патрона 12-го калібру. Мисливські набої, що споряджені множинним метальним снарядом з подібним металевим шротом, використовуються при стрільбі з будь-якої гладкоствольної вогнепальної зброї відповідного калібру. За своїми конструктивними особливостями (формою, розмірами, матеріалу виготовлення, характеру обробки, способу з`єднання складових частин та за наявними маркувальними позначеннями) надана на дослідження стріляна гільза подібна гільзам 14-ти мисливських патронів 12-го калібра, що з числа наданих, які із помаранчевими полімерними корпусами. Наданий на дослідження пиж є складовою частиною промислового виробництва патрона 12-го калібру - стріляним 4-пелюстковим контейнерним полімерним пижем-концентратором із амортизаційними стойками. За своїми конструктивними особливостями (за конструкцією, формою, розмірами, матеріалу виготовлення та характеру обробки) даний пиж подібний пижам, якими споряджені 14 мисливських патронів 12-го калібру, що з числа наданих, помаранчевими полімерними корпусами гільз. За матеріалом виготовлення, масою та за характером обробки наданий на дослідження металевий предмет, що ймовірніше за все є стріляною дробиною, подібний металевому шроту, яким споряджені 14 мисливських патронів 12-го калібру, що з числа наданих, із помаранчевими полімерними корпусами гільз.

- висновок експерта №673-Б від 28.10.2020 з фототаблицями, згідно якого встановлено, що надана на дослідження рушниця в полімерному мішку світло-сірого кольору, виготовлена промисловим способом (Іжевський механічний завод, СРСР), є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольною мисливською рушницею моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_3 , 16 калібру. Надана на дослідження рушниця справна та до стрільби придатна. Надані на дослідження в сейф-пакеті НПУ № ЕХРТ0205288 два патрона, є боєприпасами до гладкоствольної вогнепальної зброї - мисливськими патронами 16-го калібру, які призначені до стрільби з мисливської, спортивної та багатоцільової гладкоствольної вогнепальної зброї 16-го калібру. Дані два патрона 16-го калібру справні та до стрільби придатні. Надані на дослідження в сейф-пакеті НПУ № ЕХР0143713 дві гільзи, є складовими частинами боєприпасів - стріляними гільзами патронів 16-го калібру, споряджених дробом, виготовлених промисловим способом, призначених до стрільби з мисливської, спортивної та багатоцільової гладкоствольної вогнепальної зброї 16-го калібру.Дані дві гільзи стріляні з рушниці 16-го калібру. Сліди від деталей зброї на поверхнях наданих на дослідження гільз патронів є придатними для ідентифікації зброї з якої вони стріляні. Надані на дослідження дві гільзи патронів 16-го калібру стріляні з одного екземпляру зброї, а саме - з наданої двоствольної рушниці «ИЖ-58» № НОМЕР_3 , 16 калібру.П`ятнадцять металевих фрагментів наданих на дослідження в сейф- пакеті НПУ № ЕХР0143715, найймовірніше, є елементами множинного метального снаряду - дробу чи картечі, для спорядження мисливських патронів, але стверджувати про це в категоричній формі, а так само їх розміри та спосіб виготовлення не надається можливим в зв`язку зі значними деформаційними змінами, так як їх первісна форма повністю втрачена, в результаті руйнування при зіткненні з твердішою перешкодою. Надані на дослідження дві стріляні гільзи 16-го калібру та два патрона 16-го калібру, ідентичні між собою за матеріалом виготовлення, способу виготовлення та маркувальними позначеннями на поверхнях корпусів та донцях гільз. Надані на дослідження п`ятнадцять металевих фрагментів та множинний метальний снаряд - дріб, в наданих на дослідження двох патронах 16-го калібру, ідентичні (схожі) між собою за матеріалом виготовлення;

- висновок експерта № 338-Ф від 02.11.2020 року за яким встановлено, що на наданих на експертизу марлевих тампонах, на які згідно постанови про призначення експертизи були зроблені протирання каналів стволів двохствольної мисливської рушниці «ИЖ 27 Е» 12 калібру № НОМЕР_1 , виявлені продукти пострілу;

- висновок товарознавчої експертизи з визначення ринкової вартості рухомого майна № 1200/17/1.7-5 встановлює загальна ринкова вартість представленого на дослідження майна відповідно переліку визначеному постановою, з урахуванням фізичного зносу, у тому стані та місці де вони знаходяться, станом на дату скоєння кримінального правопорушення 28.08.2020 р., а саме двоствольна мисливська рушниця «ИЖ-58» номер НОМЕР_3 , 16 калібру б/в, патрони мисливські 16 калібр. - шт.4, патрони мисливські 12 калібр - шт.17, патронтаж мисливський шкіряний коричневого кольору б/в - шт.1 складала 9466,00 грн;

- висновок судово-психіатричного експерта № 460 від 06.10.2020 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший, у тому числі і тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав, у зв`язку з чим був здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.Підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, при цьому його дії не були обумовлені маяченням, обманами сприйняття, афективними розладами та кількісно порушеною свідомістю, тому за своїм психічним станом він був здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на хронічне психічне захворювання, недоумство, та інший хворобливий стан психіки, також не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, він за своїм психічним станом здатний повного мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь в слідчих діях та предстати перед судом. Підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такий, що не страждає будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим розладом психіки, може правильно сприймати обставини, що мають значення для справи і давати про них правильні покази. Підозрюваний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновок експерта № 382-Ф від 24.11.2020 з фототаблицями встановлює, що на наданих на експертизу марлевих тампонах, на які згідно постанови про призначення експертизи були зроблені протирання каналів стволів двохствольної мисливської рушниці «ИЖ 58» 16 калібру з маркуванням № НОМЕР_3 , виявлені продукти пострілу;

- висновок експерта №293-Ф від 26.11.2020 року з фототаблицями, з якого вбачається, що на наданому на експертизу одязі, згідно постанови про призначенню експертизи одягу ОСОБА_9 (джинсовий піджак з візерунками та написами бренду «Caruim Industry», парі чоловічих мокасин виконаних з тканини, у вигляді сітки синього кольору «Kredo»), виявлені сліди продуктів пострілу нітроцелюлозним порохом;

- протокол проведення слідчого експеременту від 07.09.2020 року з доданими до нього флеш-картою, з якого вбачається що було проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого та його захисника, в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 показав та пояснив хід подій, які відбувалися в момент вчинення кримінального праопорушення.

Також, суд першої інстанції дослідив речові докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме:

- джинсовий піджак з візерунками та написами бренду «Caruim Industry», запакованого належним чином в сейф пакет №ЕХР0400788, який обвинувачений впізнав та підтвердив, що був одягнений в ньому під час вчинення злочинів;

- мисливський патронаж, виконаний з шкіри коричневого кольору, з довма секторами, в одному з яких міститься - 10 патронів 12 калібру ТАКНО UKRAINE, в іншому секторі - 7 патронів, аналогічного виробництва, запаковано належним чином в сейф - пакет №ЕХР03 06253, при пред`явленні потерпілому, ним було підтверджено ту обставину, що це є його пантронтаж з патронами і він перебував в сейфі в його будинку; в свою чергу обвинувачений підтвердив, що це є саме той пантронтаж, який він взяв із сейфу в будинку де вчинив злочин та з якого він брав патрони;

- одна пара чоловічих мокасин виконаних з тканини, у вигляді сітки синього кольору «Kredo» 43 розміру, які запаковані належним чином в сейф - пакет №ЕХР0307396, які обвинувачений впізнав та зазначив, що в них був одягнений під час вчинення злочинів;

- двохствольна мисливська рушниця «ИЖ 27 Е» 12 калібру № НОМЕР_1 , при огляді якої потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтверджено, що вона належить ОСОБА_12 та була викрадена під час злочину, обвинувачений ОСОБА_9 при огляді даного речового доказу підтвердив, що саме з цієї рушниці здійснив постріл в ОСОБА_11

- двоствольна мисливська рушниця «ИЖ-58» номер НОМЕР_3 , 16 калібру б/в була оглянута потерпілим ОСОБА_13 , який повідомив, що це його рушниця, яка була викрадена і яку знайшли за межами с.Білка за місцем вчинення хуліганских дій ОСОБА_9 , обвинувачений підтвердив, що саме цю мисливську рушницю він викрав з будинку ОСОБА_13 та з неї стріляв вчиняючи хуліганські дії на полі за межами с.Білка;

- одну мисливську гільзу 12 калібру «ТАКНО 12 UKRAINE», запаковану в сейф пакет INP 1006553, оглянувши яку, обвинувачений підтвердив, що нібито це саме та гільза яка була в рушниці, з якої він стріляв по потерпілому;

- дві мисливські гільзи 16 калібру «АСКАНИЯ ТАХО № 5», запаковані в сейф пакет ЕХР0143713 оглянувши які, обвинувачений підтвердив, що нібито це саме ті гільзи які були в рушниці, з якої він стріляв на полі.

Крім того, під час судового розгляду суд першої інстанції повторно дослідив речовий доказ - двоствольну мисливську рушницю «ИЖ-58» номер НОМЕР_3 , 16 калібру б/в, оскільки згідно деяких письмових доказів, документів були встановлені розбіжності в назві мисливської рушниці, а саме «ИЖ-58» та «ИЖ-53».

Так, суд першої інстанції азначив, що, згідно висновку експерта №673-Б від 28.10.2020 з фототаблицями, встановлено, що надана на дослідження рушниця в полімерному мішку світло-сірого кольору, виготовлена промисловим способом (Іжевський механічний завод, СРСР), є гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольною мисливською рушницею моделі «ИЖ-58» № НОМЕР_3 , 16 калібру, проте в протоколі огляду місця події від 28.08.2020 року, який було проведено за межами с.Білка значиться мисливська рушниця «ИЖ-53» № НОМЕР_3 , яка була арештована відповідно до ухвали судді Іванівського районного суду Одеської області від 08.09.2020 року, як речовий доказ по кримінальному провадженні. Як вбачається із постанови про призначення експертизи зброї від 08.09.2020 року на експертизу направлено експертизу під маркуванням ВС №4630 без зазначення назви. З метою усунення розбіжностей судом було досліджено саму рушницю, та документи , а саме особову справу №110 власника мисливської зброї ОСОБА_13 , з якої вбачається, що на його ім`я зареєстрована двухствольна мисливська рушниця «ИЖ-53» 16 калібру з маркуванням НОМЕР_3 , та видано дозвіл на її зберігання.

Допитаний в судовому засіданні експерт, який склав висновок №673-Б від 28.10.2020 з цього питання суду зазначив, що мисливські рушниці з назвою «ИЖ-53» в виробництві Іжевського механічного заводу, СРСР не перебували та не виготовлялись. На рушниці наявні ознаки потертості, що могли призвести до знищення частини цифри і її візуальне перетворення з цифри «8» на цифру «3», що призвело до подальшого її іменування як «ИЖ-53». Відомості про назву даної рушниці у висновку есперта зазначені вірно, відповідно до інформаційних довідників.

З огляду на викладене, суд першої інстнації встановив, що рушниця з назвою «ИЖ-53» НОМЕР_3 яка значиться в деяких письмових доказах по кримінальному провадженню є рушницею «ИЖ-58» ВС №4630, яка є речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Разом з тим, суд першої інстанції констатував, що незважаючи на те, що під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях він не визнає, проте обвинувачений двічі допитувався під час судового розгляду щодо обставин скоєних злочинів та в своїх показах він був послідовний, твердження його були чіткі та зрозумілі всім учасникам провадження, показав в свідченях при яких обставинах, де і чому вчинив зазначені злочини, підтвердивши свої покази оглянутими речовими доказами.

При цьому, під час судового розгляду, судом першої інстнації було досліджено відеозпис слідчого експерименту з якого вбачається, що події описані в показах обвинуваченого та потерпілих повністю відтворені під час слідчого експерименту. Суд звертав увагу на те, що ОСОБА_9 чітко дає пояснення по кожному факту злочину, не плутається в показах, пояснює від свого імені про обставини, які міг знати лише виконавець злочинів. Оцінючи поведінку учасників слідчого експерименту питань, щодо будь-якогось впливу або тиску на обвинуваченого ОСОБА_9 не вбачалось та не встановлено. Всі процесуальні дії відбувались за участю захисника, скарги на дії слідчих чи прокурорів обвинуваченим чи його захисником не заявлялись.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду було беззаперечно встановлено те, що ОСОБА_9 вчиненив: кримінальне правопорушеня, передбачене ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 ; кримінальне правопорушеня, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно; кримінальне правопорушеня, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, а тому апеляційний суд приходить до висновку про правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за вказаними статтями.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_9 складів кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ч.4 ст.296 КК України та доведеності його вини у вчиненні цих кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_9 .

На думку апеляційного суду, всі доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 фактично зводяться до їх декларативної незгоди з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів, які були досліджені судом та наведені у вироку.

При цьому, апеляційний суд переконаний, що твердження захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції.

Разом з тим, захисник та обвинувачений не навели будь-яких переконливих доводів, в чому саме полягає невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, з посиланням на докази.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_9 апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України встановлені не були.

При цьому, суд врахував у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбачена ст.67 КК України, - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням вищенаведеного, а також приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_38 , який раніше судимий, офіційно не працює, а відповідно не має джерела доходу, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, веде бродяжний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, враховуючи, що обвинувачений не визнав свою вину у вчинених злочинах, що свідчить про відсутність його каяття, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на те, що саме цей вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, призначаючи остаточне покарання за злочини вчинені ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні суд першої інстанції застосував найм`якіший спосіб складання покарань, передбачений ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Апеляційний суд звертає увагу на ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність тяжких невідворотних наслідків, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а тому, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Апеляційний суд зазначає, що злочини, вчинені ОСОБА_9 зазіхають на суспільну складову безпечного життя, оскільки формує думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які вчиняють злочини.

Разом з тим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких найбільш соціально значимих, як життя та здоров`я людини, а також власність, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний кримінально-правовий засіб, яким є кримінальна відповідальність.

Таким чином, з урахуванням обставин наведених у вироку, призначене ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років відповідає ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , в зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржений вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Іванівського районного суду Одеської області від 03 грудня 2021 року, яким ОСОБА_9 визнаний винувати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.3 ст.185; ч.4 ст.296 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_39 ОСОБА_40 ОСОБА_41 ОСОБА_42