печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
15.11.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001038.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0001038 від 03.08.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження досліджуються обставини за яких службові особи юридичної особи приватного права, діючи у складі організованої групи, вчиняли дії, спрямовані на привласнення чужого майна, вчинені в особливо великому розмірі, та в подальшому здійснювали фінансові операції з майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, та вчинялись дії, спрямовані на приховування, маскування походження такого майна.

Так, у матеріалах досудового розслідування наявні відомості про те, що організованою групою осіб запроваджено протиправний механізм заволодіння державними коштами, шляхом укладання ТОВ «АРМІСЕТ», ТОВ «ВСВ»,

ТОВ «ПРЕМІУМ КОМПАНІ», ТОВ «РЕСУРС-СЕРВІС КМ» у період

20212022 років договорів із Міністерством оборони України на загальну суму понад 2 млрд грн для придбання продуктів харчування.

Спеціалістами територіального органу ДПС України проведено дослідження діяльності задіяних у злочинній схемі підприємств та надано висновок, відповідно до змісту якого вбачається, що у зв`язку з відсутністю легального введення в обіг (імпорт, придбання або виробництво) поставлених юридичними особами товарно-матеріальних цінностей в адресу Міністерства оборони України, може мати місце приховування чи маскування незаконного походження згаданих товарів, шляхом укладання безтоварних угод на загальну суму понад 106 млн грн.

Також Державною службою фінансового моніторингу України складено узагальнені матеріали, відповідно до висновку яких документально не прослідковується походження продукції, поставленої юридичними особами в адресу Міністерства оборони України на суму понад 100 млн грн.

Одночасно з цим, проведеними слідчими (розшуковими) діями та здійсненням заходів забезпечення кримінального провадження встановлено обставини за яких учасниками організованої групи з метою виведення бюджетних коштів у тіньовий обіг залучено низку суб`єктів господарської діяльності з ознаками ризиковості та транзитності.

За наявними даними здійснення відповідних фінансово-господарських операцій без фактичної купівлі продажів товарів відбувалось із використанням розрахункових рахунків ТОВ «АРМІСЕТ» (), яке отримуючи кошти від Міністерства оборони України на придбання продуктів харчування та організації харчування військовослужбовців Збройних Сил України, перерахували їх в адресу підприємств з ознаками «ризиковості», які відповідні товари та послуги надати не могли.
Є підстави вважати, що відповідні фінансові операції були спрямовані на приховування реального походження коштів, а також їх подальшої легалізації.

Зокрема, в матеріалах досудового розслідування містяться відомості, які свідчать про отримання ТОВ «АРМІСЕТ» () у період
2022 року грошових коштів від Міністерства оброни України та їх подальшого перерахування в адресу, серед інших, ТОВ «А-ТОПАЗ» (), ТОВ «ТЕГЕТГОФ» (), ТОВ «МАРТЕС» (), ТОВ «АКВІЛОН-АГРО-2020» (), що мають ознаки ризиковості, за продукти в асортименті.
Кошти Міністерства оборони України в кінцевому рахунку частково перераховувались на рахунки підприємств, що здійснюють оптову реалізацію тютюнових виробів.
Окрім того, отримані ТОВ «АРМІСЕТ» () кошти від Міністерства оборони України, виділені під час дії воєнного стану для придбання продуктів харчування для особового складу, розміщувались на депозитних вкладах.
Таким чином, у матеріалах кримінального провадження містяться достатні докази, які дають підстави вважати, що фінансові операції та подальші дії за участі службових осіб ТОВ «АРМІСЕТ» ()
можуть бути пов`язані з учинення розслідуваних кримінальних

правопорушень.

Наразі є підстави вважати, що грошові кошти, отримані ТОВ «АРМІСЕТ» () від Міністерства оборони України, перераховувались на розрахункові рахунки юридичних осіб з метою їх подальшої легалізації (відмивання).
При цьому грошові кошти, отримані від здійснення протиправної діяльності, знаходяться на розрахункових рахунках указаної юридичної особи, відкритих у відповідних банківських установах.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти ТОВ «АРМІСЕТ» (), розміщені на рахунках, відкритих у відповідних банківських установах, а саме:

- АТ «КIБ» (МФО 322540): ТОВ «АРМІСЕТ» () № НОМЕР_1 ,
- Акцiонерний банк «Пiвденний» (МФО 328209): ТОВ «АРМІСЕТ» () № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ,
- АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299): ТОВ «АРМІСЕТ» () № НОМЕР_7 ,
- ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123): ТОВ «АРМІСЕТ» () № НОМЕР_8 , із забороною користування та розпорядження вказаними грошовими коштами та можливістю надходження коштів на вище перелічені рахунки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4 ОСОБА_1