Справа № 761/2610/23
Провадження №1-кп/761/2620/2023
В И Р О К

іменем України

15 березня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000040, внесеному 05.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, працюючого, маючого на утриманні неповнолітньої дитини, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

02.03.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 надійшов обвинувальний акт з додатками, у кримінальному провадженні № 0000040, внесеному 05.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03.03.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Ухвалою суду від 15.03.2023 у даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

28.12.2022, о 18 годині 44 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «АТБ-Маркет» магазину «Продукти-887», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, звернув свою увагу на торгові полиці з алкогольними напоями. В цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення одної пляшки алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л, яка належить ТОВ «АТБ-маркет» магазину «Продукти-887» ().

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 28.12.2022, о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-Маркет», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, взяв з торгової полиці магазину одну пляшку алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л, вартістю 371 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_3 поклав взятий товар до внутрішньої кишені своєї куртки та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з вказаним товаром направився до виходу ТОВ «АТБ-маркет» з магазину «Продукти-887», та не розрахувавшись за вищевказаний товар, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «АТБ-маркет», якому належить магазин «Продукти-887» () матеріальної шкоди на суму 371 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ.

Крім цього, 04.01.2023, о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-Маркет», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, звернув свою увагу на торгові полиці з алкогольними напоями та продуктами харчування. В цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення одної пляшки алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л та одну шоколадку «Lacmi», вагою 290 г., які належать ТОВ «АТБ-маркет» ().

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 04.01.2023, о 16 годині 23 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-Маркет», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, взяв з торгової полиці магазину одну пляшку алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л, вартістю 371 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ та одну шоколадку «Lacmi», вагою 290 г., вартістю 81 гривень 36 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_3 поклав взятий товар до внутрішньої кишені своєї куртки та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з вказаним товаром направився до виходу з магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-маркет» та не розрахувавшись за вищевказаний товар, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «АТБ-маркет», () матеріальної шкоди на загальну суму 452 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ.

Крім цього, 05.01.2023, о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-Маркет», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, звернув свою увагу на торгові полиці з алкогольними напоями. В цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення одної пляшки алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л, яка належить ТОВ «АТБ-маркет» ().

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 05.01.2023, о 12 годині 38 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-Маркет» «Продукти-887», що за адресою: місто Київ, вул. Д. Щербаківського, 52, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливим мотивом, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, взяв з торгової полиці магазину одну пляшку алкогольного напою «Captain Morgan», об`ємом 0,7 л, вартістю 371 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_3 поклав взятий товар до внутрішньої кишені своєї куртки та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з вказаним товаром направився до виходу з магазину «Продукти-887», який належить ТОВ «АТБ-маркет», та не розрахувавшись за вищевказаний товар, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «АТБ-маркет», () матеріальної шкоди на суму 371 гривень 04 копійок, без урахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував завдані збитки ТОВ «АТБ-маркет», а тому просив суд суворо не карати. Пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення під впливом та внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин та під впливом сильного душевного хвилювання, як наслідок розриву довготривалих відносин з ціивільною дружиною.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_3 просив суд врахувати, що має неповнолітню доньку, 2009 року народження, приймає активну участь у її вихованні, є сумлінним платником аліментів, бере участь у розвитку, освіті та суспільному житті доньки. Також зазначив, що він має довічну ІІІ групу інвалідності загального захворювання, працює водієм-охоронцем та водієм служби таксі, проживає з матір`ю, яка також має ІІІ групу інвалідності загального захворювання та перелом тазостегнового суглоба та грудини, а тому потребує постійної допомоги з боку обвинуваченого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, в матеріалах справи наявна заява, в якій останній не заперечує проти проведення судового засідання без його участі, зазначивши, що матеріальної та іншої шкоди ТОВ «АТБ-маркет» не завдано та щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина третя та четверта статті 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.09.2019 у справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях по справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine заява № 39598/03) від 21.10.2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 471432 від 13.01.2023 ОСОБА_3 , 1985 року народження, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, відповідно до відповіді директора КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 12.01.2023 за медичною допомогою до закладу не звертався, згідно характеристики старшого ДОП Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, порядок не порушує, скарг від мешканців стосовно поведінки та способу життя обвинуваченого не надходило, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_3 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи, загального захворювання, термін дії якого довічно, відповідно до характеристики ОСОБА_7 від 13.02.2023 ОСОБА_3 зарекомендував себе, як пунктуальний, відповідальний, уважний, вічливий, стресостійкий та надійний працівник.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

- 13.08.2019 вироком Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 278 КК України, призначено покарання у виді 3 (трьох років) позбавлення волі та в силу ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, 06.10.2020 на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 15.09.2020 знятий з обліку Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» у зв`язку із закінченням іспитового строку;

- 17.06.2022 вироком Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено останньому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин, 31.10.2022 знятий з обліку Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» на підставі відбуття покарання;

- вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16.01.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, як вбачається з наданих квитанцій, обвинуваченим ОСОБА_3 сплачено зазначений штраф.

Крім того, судом не враховуються медичні документи та пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , оскільки обвинуваченим не надано доказів, що зазначена особа є матір`ю обвинуваченого, а також суд не враховує наданні обвинуваченим характеристику дільничного інспектора поліції ОСОБА_9 від 09.02.2023 та клопотання уповноваженого представника ТОВ «АТБ-маркет» від 14.03.2023, оскільки зазначені документи належним чином не завірені.

Також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факти активної участі обвинуваченого у вихованні його доньки та фактів надання допомоги хворій матері.

Клопотання ОСОБА_7 від 13.02.2023 про взяття на поруки ОСОБА_3 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності слід залишити без задоволення, оскільки вчинене кримінальне правопорушення є тяжким злочином, та таке клопотання суперечить вимогам ст. 47 КК України.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України);

- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність скарг на поведінку обвинуваченого за місцем проживання, відшкодування ним завданої шкоди, який раніше судимий;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 70, 71 КК України суд не знаходить.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, має бажання стати на шлях виправлення та характеризує його з позитивної сторони.

На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин справи, суд вважає за пропорційне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Водночас, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому, у порядку ст. 75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, що сприятиме досягнення мети покарання, покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та її особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 84, 185, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні , а саме:

- CD - диск DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- CD - диск DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- CD - диск DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1