Справа № 683/2601/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження №0000279, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Хмельницького Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, що не працює, депутатом не обирався, не має судимостей в силу ст. 89 КК України,

за ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

31 січня 2022 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме розпочав щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилося у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення та призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .

За цим фактом, поліцейським СРПП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області сержантом поліції ОСОБА_6 31 січня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за наслідком розгляду якого, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, 07 лютого 2022 року близько 06 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме розпочав щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яка проявилась у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .

За вказаним фактом, поліцейським СРПП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області капралом поліції ОСОБА_7 07 лютого 2022 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за наслідком розгляду якого, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Надалі, 17 серпня 2022 року близько 11 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме, вчинив щодо неї психотравмуючі дії, які виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилося у психічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призведе до психологічних страждань ОСОБА_5 .

За цим фактом дільничним офіцером поліції ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ УГ Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_8 18 серпня 2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП за наслідком розгляду якого, постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 01 вересня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу : розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Незважаючи на вжиті працівниками поліції та судом заходи впливу, 29 серпня 2022 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 продовжуючи протиправні дії та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи тричі притягненим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства, вчетверте, умисно вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме здійснив щодо неї психотравмуючі дії, які виразки - висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи над нею, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному здоров`ю, яке проявилося у психологічному дискомфорті, негативних переживаннях, стану напруженості, страху, пригнічення, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .

Умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України якдомашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності 18 лютого, 17 березня та 01 вересня 2022 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , 29 серпня 2022 року близько 19 год. 00 хв., знов вчинив щодо неї домашнє насильство, знаходячись в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою над нею.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що її син ОСОБА_4 систематично вчиняє щодо неї психологічне насильство: виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, за що тричі притягувався до адміністративної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив, вживає алкогольні напої, добровільно пройти лікування від алкогольної залежності відмовляється та 29 серпня 2022 року знову вчинив щодо неї насильство психологічного характеру.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, потерпілої ОСОБА_5 , суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення.

Таким чином, його дії слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не судимий в силу ст.89 КК України .

Суд уважає, що така обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 як щире каяття, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілій, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Саме по собі визнання обвинуваченим своєї провини не вказує, що його зізнання стало результатом тривалого роздуму й затятої внутрішньої боротьби та свідчить про рішучість стати на шлях виправлення, самоосуд свого вчинку.
Визнання своєї вини в судовому засіданні, відсутність вибачення перед потерпілою, вчинення ОСОБА_4 злочину після неодноразового притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, свідчить про відсутність у нього щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.
Обставиною, яка б обтяжувала покарання суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення та особу винного, який будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив щодо неї домашнє насильство, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений попередньо ув`язненим у даному кримінальному провадженні не був.
Разом з тим ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді арешту, проживає разом із потерпілою особою та може продовжити вчиняти щодо неї домашнє насильство чи продовжити іншу злочинну діяльність, суд уважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід до вступу вироку у законну силу у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: завірені копії судових справ №683/502/22, 683/2180/22, 683/449/22 відносно ОСОБА_4 про вчинення ним адміністративних правопорушень зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: