ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 02.12.2021р. за №0000580, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2021р. приблизно о 09.00год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Fiat Nuovo Doblo Cargo СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у дворі багатоповерхового будинку №31 по вул.Ковальскій в м.Токмак Запорізької області, діючи в порушення п.10.1, 10.9 ПДР України, відповідно до яких: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разу потреби повинен звернутися за допомогою», перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буду безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та, здійснюючи рух заднім ходом від другого під`їзду в напрямку четвертого під`їзду, задньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка здійснювала рух у попутному автомобілю напрямку, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми у потиличній ділянці голови, переламу тім`яної кістки, які ускладнилися закритою черепно-мозковою травмою у вигляді забою головного мозку, травматичного субарахноідального крововиливу, двобічної травматичної тонкошарової субдуральної гематоми, набряку головного мозку, які ускладнилися дислокаційним синдромом, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в зазначений день та час він дійсно керував вказаним автомобілем і перебував на майданчику для вигрузки товару в магазин. Коли він виїжджав з цього майданчику заднім ходом, він подивився в дзеркало заднього руху і побачив потерпілу, яка йшла понад краєм дороги, і не створювала перешкод для нього. В якийсь момент хтось з інших водіїв засигналив і він відволікся на це, після чого відчув удар в задню частину свого автомобіля. Він зупинився, вийшов з автомобіля і побачив потерпілу, яка лежала на дорозі. Він підняв її і допомог пересісти на лавочку, викликав швидку та поліцію. На місці події він залишався до їх приїзду. Потім оплачував лікування потерпілої в лікарні, попросив у неї вибачення. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди він визнає повністю і після його заявлення в суді він повністю відшкодував потерпілій заявлену шкоду. Також пояснив, що на даний час він та його родина (дружина, їх неповнолітній син, 2019р.н., та неповнолітній син дружини від першого шлюбу) є внутрішньо переміщеними особами, отримують відповідну державну допомогу, мешкають в орендованій квартирі, він зареєстрований як ФОП, але у зв`язку з воєнним станом підприємницькою діяльністю фактично не займається, іноді підробляє неофіційно у свого знайомого водієм на експрес доставці, дружина не працює. З травня по вересень 2022р. він проходив військову службу в ЗСУ, був звільнений зі служби через погіршення стану здоровья, має ряд хронічних захворювань і 10% втрати професійної працездатності. Він щиро кається в скоєному, просить суворо не карати і не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, і потерпіла також їх не оспорює. Уточнений цивільний позов підтримав повністю та пояснив, що дійсно після його пред`явлення до суду обвинувачений добровільно сплатив потерпілій заявлений розмір матеріальної та моральної шкоди, тому просить врахувати це під час ухвалення вироку. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, він та члени його сім`ї через тимчасову окупацію м.Токмак Запорізької області на даний час є внутрішньо переміщеними особами та проживають в орендованому житлі в м.Запоріжжі, характеризується позитивно. Обвинувачений має законні джерела доходів, є фізичною особою-підприємцем і його господарська діяльність пов`язана з роздрібною торгівлею та транспортними перевозками, має у власності транспортний засіб. З травня по вересень 2022р. проходив військову службу в ЗСУ за мобілізацією, звільнений за станом здоров`я, має 10% втрати професійної працездатності через захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, крім того, має ряд хронічних захворювань, перебуває під наглядом у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції ч.2 ст. 286 КК України без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову (уточненого) потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 39 929,90грн., суд виходить з того, що право потерпілої на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, передбачено ст.1166,1167,1187 ЦК України, така шкода настала від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , що ним в судовому засіданні не оспорювалось. Обвинувачений повністю визнав заявлений потерпілою цивільний позов (уточнений) та до закінчення судового розгляду повністю сплатив заявлену потерпілою суму матеріальної та моральної шкоди, на підтвердження чого надав відповідні розписки. Цей факт потерпілою та її представником не оспорювався.

Таким чином, враховуючи, що заявлена в межах цього кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 матеріальна та моральна шкода добровільно сплачена обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі, підстав для її стягнення в примусовому порядку цим вироком суд не знаходить, у зв`язку з чим в задоволенні цивільного позову слід відмовити.

Крім того, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України вважає необхідним скасувати арешт транспортного засобу «Fiat Nuovo Doblo Cargo СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким в момент ДТП керував обвинувачений ОСОБА_4 та арешт на який було накладено в межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.01.2022р. №1-кс/335/198/2022 (ЄУН 335/305/22). Суд вважає, що потреба в застосуванні такого заходу відпала.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Скасувати арешт транспортного засобу «Fiat Nuovo Doblo Cargo СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , який накладено ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.01.2022р. №1-кс/335/198/2022 (ЄУН 335/305/22).

Речові докази - транспортний засіб «Fiat Nuovo Doblo Cargo СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території ВП №3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за належністю власнику ОСОБА_9 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

02.03.2023