Справа №544/1112/22
Пров. №1-кп/544/31/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборній, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000158 від 04.06.2022, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Антипівка Золотоніського району Черкаської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, освіта вища, вдови, такої, що утриманців не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

яка органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК, ч. 1 ст. 364 КК України,

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , із боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду, у порядку ст. 350 КПК України, із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000158 від 04.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК та ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

У судовому зсіданні обвинувачена указане клопотання підтримала та зауважила, що їй цілком і повністю зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 49 КК України. Суть обвинувачення ОСОБА_3 роз`яснено та є зрозумілою, остання свою винуватість у вчиненні указаних кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 366 та ч.1 ст. 364 КК України визнала у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за можливе дане клопотання задовольнити в зв`язку з дотриманням норм КПК України при його поданні та наявності правових підстав, регламентованих ст. 49 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч. 1 ст. 364 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі сплатою штрафу від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За нормою ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України та за ч.1 ст.366 КК України ( в редакції, що діяли на момент вчинення кримінального правопорушення), які інкриміновані ОСОБА_3 , належать до кримінального проступку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом норми ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 2) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 3) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового кримінального правопорушення - нетяжкого злочину ( за винятком нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років) тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Установлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України за наступних обставин.

Рішенням третьої сесії шостого скликання Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 13.01.2011 «Про обрання секретаря сільської ради» депутата ОСОБА_3 обрано секретарем Березоворудської сільської ради. Рішенням цієї ж сесії Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_3 присвоєно 9-й ранг посадової особи місцевого самоврядування. Таким чином, секретар Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_3 та постійній основі обіймала в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, тобто у відповідності до вимог ч. 3 ст.18 та примітки 1 до ст.364 КК України являлася службовою особою.

26.08.2011, будучи службовою особою, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, в приміщенні Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, за адресою: Полтавська обл., Пирятинський район, с. Березова Рудка, з метою сприяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спрощенні процедури оформлення права власності на нерухоме майно померлої ОСОБА_7 , вирішила вчинити зловживання службовим становищем та видачу з цією метою завідомо неправдивого офіційного документу.

Так, 26.08.2011 секретар сільської ради ОСОБА_3 , будучи уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, в порушення п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994, достовірно знаючи про існування заповіту ОСОБА_7 , посвідченого самою ж ОСОБА_3 16.10.1998, відповідно якого ОСОБА_7 все своє майно заповідала своєму синові ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, усвідомлюючи, що вчинення нею таких дій стане незаконною підставою для отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спадщину майна спадкодавця, особисто склала дублікат вищевказаного заповіту ОСОБА_7 , до якого внесла завідомо неправдиві відомості про спадкоємців, якими вказала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , замість дійсного спадкоємця, вказаного в заповіті спадкодавцем - ОСОБА_8 . Вказаний підроблений дублікат заповіту секретар сільської ради ОСОБА_3 підписала, скріпила печаткою Березоворудської сільської ради, зареєструвала в Спадковому реєстрі під №279 від 26.08.2011 та видала ОСОБА_5 для подальшого використання останнім та ОСОБА_6 для оформлення спадщини та права власності на спадкове майно.

У подальшому, 17.06.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до Пирятинського районного суду з позовною заявою до Пирятинської міської ради про визначення додаткового строку прийняття спадщини, надавши до суду у якості доказу вищевказаний підроблений дублікат заповіту, виданий секретарем сільської ради ОСОБА_3 , з метою оформлення спадщини та права власності на майно померлої ОСОБА_7 , зокрема на житловий будинок загальною площею 36,5 кв.м. разом з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,73745 га, кадастровий номер не присвоєно, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи від 28.06.2022 №39, ринкова вартість вищевказаного домоволодіння (житлового будинку загальною площею 36,5 кв.м, господарської будівлі (сарай), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 станом на час вчинення кримінального правопорушення становить 15750 грн.

Відповідно до висновку про вартість від 13.09.2022 №1309/01, ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки площею 0,73745 га, кадастровий номер не присвоєно, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , станом на час вчинення злочину становить 33800 грн.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду секретаря Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, будучи службовою особою, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , шляхом видачі завідомо підробленого дублікату заповіту, створила незаконні підстави для оформлення спадщини та права власності на вищевказані домоволодіння та земельну ділянку на користь осіб, які не мали на це законного права, позбавивши тим самим законного спадкоємця права прийняття у спадщину майна спадкодавця на загальну суму 49550 грн, що у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який станом на 2011 рік становив 470,50 грн, тобто є істотною шкодою відповідно до примітки до ст.364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.364 КК України, а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Окрім того, 26.08.2011, будучи службовою особою, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, в приміщенні Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, за адресою: Полтавська обл., Пирятинський район, с. Березова Рудка, з метою сприяння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спрощенні процедури оформлення права власності на нерухоме майно померлої ОСОБА_7 , вирішила вчинити видачу завідомо неправдивого офіційного документу.

Так, 26.08.2011 секретар сільської ради ОСОБА_3 , будучи уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, в порушення п.23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994, достовірно знаючи про існування заповіту ОСОБА_7 , посвідченого самою ж ОСОБА_3 16.10.1998, відповідно якого ОСОБА_7 все своє майно заповідала своєму синові ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, усвідомлюючи, що вчинення нею таких дій стане незаконною підставою для отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спадщину майна спадкодавця, особисто склала дублікат вищевказаного заповіту ОСОБА_7 , до якого внесла завідомо неправдиві відомості про спадкоємців, якими вказала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , замість дійсного спадкоємця, вказаного в заповіті спадкодавцем - ОСОБА_8 . Вказаний підроблений дублікат заповіту секретар сільської ради ОСОБА_3 підписала, скріпила печаткою Березоворудської сільської ради, зареєструвала в Спадковому реєстрі під №279 від 26.08.2011 та видала ОСОБА_5 для подальшого використання останнім та ОСОБА_6 для оформлення спадщини та права власності на спадкове майно.

У подальшому, 17.06.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до Пирятинського районного суду з позовною заявою до Пирятинської міської ради про визначення додаткового строку прийняття спадщини, надавши до суду у якості доказу вищевказаний підроблений дублікат заповіту, виданий секретарем сільської ради ОСОБА_3 , з метою оформлення спадщини та права власності на майно померлої ОСОБА_7 , зокрема на житловий будинок загальною площею 36,5 кв.м. разом з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,73745 га, кадастровий номер не присвоєно, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.366 КК України, а саме: складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Обставини, наведені в обвинувальному акті щодо зловживання службовим становищем, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, за наслідками розгляду цього провадження, суд сприймає як дійсні. Тому суд вважає установленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 364 КК України.

Тим самим, є дійсним факт того, що наведене обвинувачення за ч. 1 ст. 366 та ч.1 ст. 364 КК стосується подій, які мали місце 26.08.2011.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами справи встановлено, що після вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке мало місце 26.08.2011, вона вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 366 та ч.2 ст. 364 КК України, 18.10.2012 ( за які була засуджена вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 19.04.2019) та 13.09.2013 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077, знаходиться на розгляді у Пирятинському районному суді Полтавської області).

Таким чином, з 26.08.2011 по 13.09.2013 перебіг строків давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, що визначені ч.1 ст. 49 КК України, було перервано, та з 13.09.2013 до цього часу минуло понад 3 роки.

Отже, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Прокурором не надано та у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від слідства та суду після вчинення нею зазначених кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки строки притягнення останньої до кримінальної відповідальності минули та обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальностішляхом подання до суду відповідного клопотання та його підтримання в судовому засіданні.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 має бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 та ч.1 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для покладення на обвинувачену процесуальних витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, частиною першою статті 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Верховний Суд у постанові від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17) зауважив, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Саме тому суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 та частиною першою статті 126 КПК процесуальні витрати необхідно покласти на обвинувачену.

Керуючись ч.2 ст.284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст.288, 372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000158 від 04.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000158 від 04.06.2022, відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України - закрити зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2574 гривні 30 коп., судової оціночно-будівельної експертизи у розмірі 24540 грн, а всього стягнути на загальну суму 27 114 (двадцять сім тисяч сто чотирнадцять) гривень 30 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

документи, вилучені в Березоворудському старостинському окрузі Пирятинської міської ради: журнал для реєстрації нотаріальних дій Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 03.02.1995- 04.12.2008; книга заповітів Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 21.01.2001 - 28.12.2011, у тому числі дублікат заповіту ОСОБА_7 від 26.08.2011; книга обліку нотаріальних дій Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 08.04.2009- 14.09.2012; реєстр для реєстрації нотаріальних дій Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 12.03.2012 - 28.12.2012; реєстр для реєстрації нотаріальних дій Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 17.01.2013 - 26.12.2013; реєстр для реєстрації нотаріальних дій Березоворудської сільської ради Пирятинського району за період 28.01.2014 - 14.12.2015; заповіт ОСОБА_7 від 16.10.1998; витяг з спадкового реєстру від 28.05.2007 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000158 від 04.06.2022;

документи, вилучені в архівному відділі Лубенської районної державної адміністрації: протоколи засідань виконкому Березоворудської сільської ради від 13.01.2011, 18.02.2011, 28.03.2011, 28.04.2011, 16.05.2011,14.06.2011, 11.07.2011, 19.08.2011, 20.09. 2011, 24.10.2011, 10.11. 2011, 20.01.2012, 17.02.2012, 23.03.2012, 26.04.2012, 15.06. 2012, 30.07.2012, 28.08.2012, 12.09.2012, 09.10.2012, 16.11.2012, за 20.01.2000-16.06.2000, протоколи сходів громадян села Березова Рудка за 15.02.2002 - 21.06.2002 - повернути в архівний відділ Лубенської районної державної адміністрації;

документи спадкової справи №347/2006 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 вилучені в Полтавському обласному державному нотаріальному архіві - повернути Полтавському обласному державному нотаріальному архіву;

документи цивільної справи №544/1044/21, вилучені в Пирятинському районному суді: позовна заява ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 17.06.2021 на 2 арк., повідомлення Пирятинської державної нотаріальної контори від 09.06.2021 на 1 арк., копія паспорту ОСОБА_6 , копія паспорту ОСОБА_5 , дублікат заповіту ОСОБА_7 від 26.08.2011, довідка Пирятинської міської ради від 07.05.2021, свідоцтво про право власності на житловий будинок ОСОБА_7 , інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 25.03.2021, ухвала про відкриття провадження у справі від 18.06.2021, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 25.06.2021, повідомлення Пирятинського ВДРАЦС від 22.07.2021, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 03.08.2021, спадкова справа на майно померлої ОСОБА_7 №347, заява про закриття провадження від 09.09.2021, ухвала про залишення позовної заяви без розгляду від 09.09.2021 - повернути до Пирятинського районного суду Полтавської області;

зразки підпису та почерку ОСОБА_3 на 13 аркушах формату А4 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000158 від 04.06.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1