Справа № 449/1307/22
У Х В А Л А

05.01.2023

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю т.в.о. начальника сектору дізнання ВнП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , прокурора Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , скаржниці ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Перемишляни скаргу ОСОБА_5 на постанову т.в.о. СД ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 31.10.2022р. про закриття кримінального провадження №0000113 від 13.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України

встановив:

30.12.2022 року до суду звернулась ОСОБА_5 з даною скаргою. Просить скасувати постанову т.в.о. СД ВП №2 Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 31.10.2022р. про закриття кримінального провадження №0000113 від 13.09.2019 року. ОСОБА_5 вважає, що: така постанова є незаконною, необґрунтованою та передчасною, оскільки, не всі необхідні слідчі і процесуальні дії було проведено; висновки дізнавача щодо відсутності умислу в діях ОСОБА_6 суперечать матеріалам справи; сама постанова винесена працівником неналежного органу досудового дослідження.

В судове засідання скаржниця з`явилась, свою скаргу підтримала, просила її задоволити.

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 проти скарги заперечили, вважали постанову законною. Просили у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши зміст поданої скарги, дослідивши надані скаржницею документи та матеріали кримінального провадження №0000113 від 13.09.2019 року зібрані органом досудового розслідування, суд встановив наступне.

Оскільки органом досудового розслідування не надано суду жодного доказу відправки скаржниці копії оскаржуваної постанови, суд вважає, що строки для подачі скарги не є порушеними.

В матеріалах кримінального провадження №0000023 від 18.08.2016 р. знаходиться протокол допиту свідка ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта №5104 від 29.01.2019 р. (а.с.6-8 матеріалів досудового розслідування), проведеного в межах кримінального провадження №0000076 від 09.03.2017 p. було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_6 , які містяться в протоколі допиту (згаданого вище), виконані не ОСОБА_6 .

Тим не менше, ОСОБА_6 під час допиту в межах кримінального провадження №0000076 від 09.03.2017 p. наполягала на тому, що підписи на протоколі допиту (в межах кримінального провадження №0000023 від 18.08.2016 р.) належать їй. Це стало підставою для подачі ОСОБА_5 заяви про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України.

Згідно копії протоколу допиту ОСОБА_6 (а.с.9-10 матеріалів досудового розслідування), така давала покази в межах даного кримінального провадження старшому слідчому першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , який на той час розслідував дану справу. Після того, як прокуратура втратила повноваження органу досудового розслідування, справа була передана ТУ ДБР у м.Львові, що підтверджується витягом з ЄРДР (а.с.82 матеріалів досудового розслідування).

У кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ст. 384 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким почато досудове розслідування.

Таким чином, відповідно до ч.7 ст.216 КПК України кримінальне провадження №0000113 від 13.09.2019 року повинно розслідуватись ТУ ДБР у м.Львові.

Тому, аргументи скаржниці щодо неналежного органу досудового розслідування суд вважає слушними та обґрунтованими.

Закриваючи кримінальне провадження дізнавач ОСОБА_3 виходив з того, що «ніякого умислу та факту підробки у ОСОБА_6 не було», а тому кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - відсутність в діяння складу кримінального правопорушення.

Однак, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 21.07.2022 р. (в межах кримінального провадження №0000113 від 13.09.2019 року) свідок давала суперечливі покази. А саме: підтвердила, що вона даючи покази слідчому ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000076 від 09.03.2017 p. дійсно повідомила, що підпис на протоколі її допиту як свідка в кримінальному провадженні №0000023 від 18.08.2016 р. її, хоча слідча ОСОБА_8 її фактично не допитувала; не взяла до уваги те, що вищесказане нею матиме суттєве значення для органу досудового розслідування; вважає, що в її діях не було умислу; стверджувала, що під час її допиту в кримінальному провадженні №0000023 від 18.08.2016 р. допит проводила слідча ОСОБА_8 , а підписи на протоколі допиту належать їй.

Таким чином ОСОБА_6 фактично визнала той факт, що вона давала неправдиві покази слідчому ОСОБА_7 , однак не приділяла цьому великого значення.

Окрім того слід зазначити, що за три роки в даному кримінальному провадженні було проведено лише дві процесуальні дії: допит потерпілої ОСОБА_5 та допит ОСОБА_6 , що далеко не свідчить про всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 216, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_5 - задоволити.

Постанову т.в.о. начальника сектору дізнання ВнП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 31.10.2022р. про закриття кримінального провадження №0000113 від 13.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1