Справа № 461/228/23
Провадження № 1-кп/461/298/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, має одну дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду міста Львова від 09.12.2022 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2022 року, у період часу з 12:53 по 12:55 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022 та Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який продовжено до 19.02.2023, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Акварель», ФОП « ОСОБА_6 », що знаходиться на 4-му поверсі ТЦ «Роксолана», що за адресою: м. Львів, площа Соборна, 14, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх діянь та їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із стелажів вказаного магазину рюкзак шкільний Astrabag АВЗЗО «Pixel one», 502022099, вартістю 1069 гривень 56 копійок без ПДВ та рюкзак дитячий HD-408 «Head 4», 501020005, вартістю 1481 гривня 27 копійок без ПДВ, та вийшов із вказаного магазину, з викраденим майном, виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки його дії були викриті працівниками охорони, чим попереджено заподіяння матеріальної шкоди ФОП « ОСОБА_6 » на загальну суму 2550 грн. 83 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Пояснив суду, що 12 жовтня 2022 року перебував в приміщенні торгового залу магазину «Акварель», що знаходиться на 4-му поверсі ТЦ «Роксолана», що за адресою: м. Львів, площа Соборна, 14, та викрав із стелажів магазину рюкзак шкільний Astrabag АВЗЗО «Pixel one» та рюкзак дитячий HD-408 «Head 4», та вийшов із магазину, однак був викритий працівниками охорони. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду у даній справі без її участі.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, з середньою освітою, не одружений, має одну дитину, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду міста Львова від 09.12.2022 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та обрано остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченне ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, до постановлення вироку Галицького районного суду міста Львова від 09.12.2022, тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2022 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2022 року арешт на майно у даному кримінальному провадженні необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 65, 70, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2022 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2022 року у справі №463/7417/22 (провадження 1-кс/463/5640/22) на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події, а саме: рюкзак, синього кольору, із кольоровими вставками, із надписом «HEAD», арт. 811014, вартістю 3827 гривень, штрих-код 879, арт.501020005 та рюкзак, зеленого кольору, із кольоровими вставками, із надписом «ASTRABAG», арт. 8109979, вартістю 2764 гривні, штрих-код 102, арт.502022099 скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

відеозапис із камер відеоспостереження магазину «Акварель» залишити в матеріалах кримінального провадження №0001606;

рюкзак, синього кольору, із кольоровими вставками, із надписом «HEAD», арт. 811014, штрих-код 879, арт.501020005, та рюкзак, зеленого кольору, із кольоровими вставками, із надписом «ASTRABAG», арт. 8109979, штрих-код 102, арт.502022099 залишити у власності потерпілої.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1