Справа № 758/9621/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені в ході обшуку 25.10.2022 за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Великоснітинська, 59 (складське приміщення) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, на території м. Києва та Київської області зареєстровано та фактично знаходиться суб`єкт господарювання, який підконтрольний громадянам РФ та РБ, а діяльність якого спрямована на фінансування російської військової агресії проти України, а саме: ТОВ «Агророзквіт» () м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44-Б, поверх 2. Засновником підприємства є юридична особа РБ ВАТ «Білоруська калійна компанія».
Крім того, в ході проведених оперативних заходів встановлено, що підприємство має значні залишки ТМЦ (добрива), які імпортовано з РБ і які зберігаються на орендованих складських приміщеннях.
25 жовтня 2022 року на підставі слідчого судді Подільського районного суду

м. Києва від 03 жовтня 2022 року № 758/8731/22, проведено обшук за адресою:

Київська обл., м. Фастів, вул. Великоснітинська, 59 (складське приміщення), в ході якого виявлено та вилучено оборотно-сальдові відомості, акти надання послуг, акти відвантаження, листи віл ТОВ «Агророзквіт», міндобрива сульфат амонію 29 436 тон та добриво мінеральне гранульоване 23,900 тон, яке актом приймання-передачі майна, вилученого у ході проведення обшуку 25.10.2022, передано директору ТОВ «Бінфілд Логістик» Валентину Перванчуку, що засвідчено підписом та печаткою ТОВ «Бінфілд Логістик».

Вилучене майно може бути засобами вчинення кримінального правопорушення, на думку прокурора, вказані речі та документи мають значення речових доказів, тому необхідно на нього накласти арешт, оскільки незастосування заборони на використання та розпоряджання цим майном може призвести до перепродажу майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без повідомлення власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як встановлено слідчим суддею, Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Під час досудового розслідування, постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва від 26.10.2022, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні вилучені у ході обшуку від 25.10.2022 речі, а саме: міндобрива сульфат амонію 29,436 тон та добриво мінеральне гранульоване 23,900 тон.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речовини можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на: міндобрива сульфат амонію 29,436 тон та добриво мінеральне гранульоване 23,900 тон.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на: міндобрива сульфат амонію 29,436 тон та добриво мінеральне гранульоване 23,900 тон, яке актом приймання-передачі майна, вилученого у ході проведення обшуку 25.10.2022, передано директору ТОВ «Бінфілд Логістик» Валентину Перванчуку, що засвідчено підписом та печаткою ТОВ «Бінфілд Логістик»

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН