ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1454/22
УХВАЛА

"27" грудня 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання

ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000137 від 08.05.2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Миколаївка, освіта середня, не одруженого, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 18.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

- 22.09.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 71ч.2 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 22.03.2017 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 5 років

5 місяців позбавлення волі;

- 05.07.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 ч.4 КК України 5 років 5 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 185 КК України

В С Т А Н О В И В

19.12.2022 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 08.05.2021 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 з 03.11.2022 року утримується в установі виконання покарань (№ 4) ДУВП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 03.11.2022 року.

Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і обвинувачений може переховуватись від суду, обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів за які передбачено покарання в виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, раніше неодноразово судимій, вчинив злочини проти власності та громадської безпеки громадян, незаконно впливати на потерпілих та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого клопотання, просить суд обрати ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт за адесою

АДРЕСА_1 , так як він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, одружений і потерпілим відшкодована частково майнова шкода.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку адвоката, пояснивши, що він звільнився 19.11.2019 року із місць позбавлення волі, не працює, за м ісцем проживання зараз ніхто не мешкає, співмешканка із дітьми знаходяться в лікарні, потерпілим майнова шкода відшкодована частково.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених

ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому та можливість впливати на потерпілих і свідків, обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

З 03.11.2022 року ОСОБА_4 утримується в установі виконання покарань (№ 4) ДУВП в Дніпропетровській області на підставі ухвали від 03.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області.

При вирішенні питання про обрання строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та інші обставини даного, кримінального провадження. Зокрема - те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк: за ч. 4 ст. 186 КК України, від семи до десяти років, за ч. 3 ст. 185 КК України від трьох до шести років, за ч. 4 ст. 185 КК України від п`яти до восьми років, за ч. 1 ст. 263 КК України від трьох до семи років, раніше судимий за аналогічні тяжкі злочини, постійного місця роботи не має, не одружений, що підтверджує відсутність міцних соціальних зв`язків, вчинив умисні тяжкі злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу підтверджується матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вищевказані ризики дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, направлене проти власності, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Отже, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкість пред`явленого обвинувачення органами досудового слідства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від суду та вчинення ним інших злочинів.

Обставини, що враховувалися судом при обранні раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відсутні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 185 КК України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 27 грудня 2022 року до 24 лютого 2023 року включно.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1