Справа № 953/5880/22
н/п 1-кс/953/374/23
"19" січня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24 лютого 2022 року, у громадянина України ОСОБА_4 , який перебував на території тимчасово окупованого м. Балаклія Харківської області, у період з червня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час не встановлений, винник протиправний умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме в так званому «Балаклійському відділенні народної міліції».
Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою реалізації протиправного умислу, виконав ряд дій, спрямованих на зайняття посади у вищезазначеному незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Балаклія.
Так, у період часу з червня 2022 по вересень 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, за власним бажанням, з особистих мотивів, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, прийняв пропозицію від невстановлених у ході досудового розслідування представників збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області про перехід на їх сторону та обійняв посаду співробітника незаконно створеного органу окупаційної адміністрації «Народна міліція» і, користуючись повноваженнями представника окупаційної адміністрації, здійснював функціональні обов`язки співробітника «Народної міліції», зокрема охорону громадського порядку та громадської безпеки у тимчасово окупованому м. Балаклія Ізюмського району Харківської області.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2022 року, але не раніше 09 червня 2022 року, ОСОБА_4 , користуючись повноваженнями представника окупаційної адміністрації, забезпечував громадський порядок на території Балаклійського місцевого ринку за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема ОСОБА_4 разом з іншими співробітниками народної міліції забезпечував безпеку та супровід громадянки ОСОБА_9 , яка, перебуваючи на території вказаного ринку, здійснювала збір грошових коштів з осіб, що здійснювали продаж товарів і продуктів харчування.
19 жовтня 2022 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
20 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України.
Вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:
- даними рапорту оперуповноваженого Харківського управління ДВБ НП України ОСОБА_10 ;
- даними протоколу затримання ОСОБА_4 від 19.10.2022;
- даними протоколів допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ;
- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ;
- даними рапорту оперативного співробітника ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_12 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 грудня 2022 року включно без визначення розміру застави, який 16 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова продовжений до 20 січня 2023 року включно.
09 грудня 2022 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури продовжив строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 20 січня 2023 року.
Слідчий зазначає, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливає 20 січня 2023 року, однак у вказаному кримінальному провадженні необхідно виконати цілу низку процесуальних дій, а саме: встановити та допитати свідків злочинної діяльності ОСОБА_4 з числа мешканців м. Балаклія; виконати ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, та здійснити тимчасовий доступ до матеріалів кримінальних проваджень, які перебувають у провадженні слідчих СУ ГУНП в Харківській області, а також провести комплекс інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення злочину, визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення та повідомити ОСОБА_4 підозру в остаточній редакції, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який спливає 20 січня 2023 року.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин, який йому інкримінується. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, враховуючи те, що на теперішній час не всі свідки допитані.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор в обґрунтування свого клопотання, не підтверджені доказами. Просив застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту, з огляду на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Балаклія Харківської області, де мешкає разом з цивільною дружиною.
20 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 грудня 2022 року включно без визначення розміру застави.
09 грудня 2022 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_13 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 20 січня 2023 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2022 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 20 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 20 квітня 2023 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколів допитів свідків ОСОБА_14 від 12 вересня 2022 року та 16 вересня 2022 року, свідка ОСОБА_15 від 16 вересня 2022 року, свідка ОСОБА_11 від 29 вересня,14 жовтня 2022 року та 04 січня 2023 року, свідка ОСОБА_9 від 29 вересня, 14 жовтня 2022 року та 04 січня 2023 року, даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , даними журналу реєстрації інструктажу особистого складу Балаклійського відділу поліції Ізюмського району.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча і має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкав за іншою адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, не одружений, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, крім того, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тому слідчий суддя вважає, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного..
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи процедуру отримання показань свідків судом.
Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з підстав відсутності у клопотанні жодних обґрунтувань на підтвердження їх існування, зокрема не зазначено, які саме речі, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення може знищити, спотворити або совати підозрюваний.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим (інших відомостей в ході досудового розслідування не встановлено), проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі від 12 до 15 років, а також враховуючи, що встановлені ухвалюю слідчого судді від 21 жовтня та 16 грудня 2022 року ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
З вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 19 березня 2023 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 19 березня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 19 березня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1