Справа № 361/383/20
Провадження № 1-кп/361/212/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003126 від 09.11.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Бровари Київської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутата, не інваліда, раніше судимого:

- 27.04.2018 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 гривень;

- 25.05.2018 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки,

- 17.10.2022 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду від 25 травня 2018 року до покарання, призначеного за цим вироком суду, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2019 приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Лесі Українки, точний адрес досудовим розслідуванням не встановлено, в зелених насадженнях помітив згорток, поліетиленовий пакет, та взявши його до рук, ОСОБА_4 виявив всередині порошкоподібну речовину білого кольору, після чого останній зрозумів, що його вміст це психотропна речовина - «амфетамін», оскільки періодично її вживав.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетамін», для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, ОСОБА_4 помістив поліетиленовий пакет із вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін» до правої зовнішньої кишені штанів, в які на той час був одягнений, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати психотропну речовину «амфетамін» масою 0, 574 г для особистого вживання, без мети збуту.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_4 зберігав у правій зовнішній кишені своїх штанів, в які на той час був одягнений, до 21 години 40 хвилин 08.11.2019, а саме: до моменту вилучення психотропної речовини працівниками Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, яку останній добровільно видав працівникам поліції, перебуваючи за адресою Київська область, м. Бровари вул. Євгена Коновальця, 15.

Вилучена у ОСОБА_4 порошкоподібна речовина рожевого кольору масою 0, 574 г, згідно з висновком експерта № 11-2/7958 від 19.12.2019 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Амфетамін, згідно зі списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 - психотропна речовина, обіг якої обмежено.

Умисні дії ОСОБА_4 , під час досудового розслідування кваліфіковано, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання психотропні, без мети збуту.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив обставини скоєння вчиненого. Після повного визнання вини просив звільнити його від покарання на підставі ст. 49 КК України, оскільки злочин було вчинено 07.11.2019 року.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити штраф в розмірі визначеному в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку кримінального проступку, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченого ОСОБА_4 до покарання у виді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), з врахуванням вимог ч.3 ст.5 КК України.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо. Також вказаним законом санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, викладена в іншій редакції, що відповідно відносить вказане кримінальне правопорушення до кримінальних проступків.

Санкція ч.1 ст.309 КК України в редакції зазначеного закону передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Тому, відповідно до приписів ч.3 ст.5 КК України, розмір штрафу, який в новій редакції, більший ніж в попередній, повинен визначатися в розмірі, встановленому попередньою редакцією санкції статті, а саме - до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 17.10.2022 року. З урахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Суд керується положеннями ч.3 ст. 72 КК України, згідно якої основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тому покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК України шляхом складання покарання, із самостійним виконанням покарання у виді штрафу з урахуванням вимог ч.3 ст.72 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Щодо позиції обвинуваченого про застосування до нього ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження суд приходить до наступного

За змістом положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив інше кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України переривається.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про недостатність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України за правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з тим, що на момент звернення ОСОБА_4 із вказаним клопотанням строки, на які посилається обвинувачений, не сплили.

Керуючись ст. 368-371, 373-374 ,376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятидесят) грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць та покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме з амфетамін, масою - 0,574 г. та переданий до камери схову речових доказів Броварського відділу поліції (спецпакет № 0009131) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1256 грн. 08 коп., за проведення експертизи № 11-2/7958 від 19.12.2019 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1