Справа № 944/5083/22
Провадження №1-кс/944/1061/22
08.11.2022 рокум.Яворів
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 23.08.2022 у справі №944/3842/22 задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлю «Головного корпусу гаражного господарства», загальною площею 10 027,5 м2, вартістю 13023122 грн.
В подальшому, ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.10.2022 у справі №944/3842/22 задоволено частково апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 представника ТОВ «Приватліспром», ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду від 23.08.2022 про накладення арешту на майно скасовано та клопотання слідчого Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 повернуто прокурору для усунення недоліків в строк 72 год.
Враховуючи вищенаведене, з метою усунення недоліків, 19.10.2022 на підставі ухвали слідчої судді Яворівського районного суду Львівської області від 18.10.2022 про надання дозволу на проведення огляду, було проведено огляд нежитлового приміщення будівлі «Головного корпусу гаражного господарства» загальною площею 10 027,5 м2, розташованого за адресою: Яворівський район, с. Новий Яр, вул. Приозерна, будинок 75 А.
Окрім цього, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 03 березня 2022 року Верховною Радою України, з урахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, прийнято Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» (далі - Закон), який визначає правові засади примусового вилучення з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю) об`єктів права власності російської федерації як держави, яка почала повномасштабну війну проти України, та її резидентів.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону Російська Федерація - держава, яка рішенням Верховної Ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року визнана державою-агресором і здійснює збройну агресію проти України; резиденти - юридичні особи (їх філії, представництва), що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано чи юридичні особи, засновником (учасником, акціонером) або бенефіціаром яких є Російська Федерація та/або у яких Російська Федерація прямо або опосередковано має частку у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, інше членство (участь у будь-якій формі) у юридичній особі.
Згідно акту документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЮА Паллет» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету №4744/13-01-07-01/40571846 від 15.07.2022, ГУ ДПС у Львівській області встановлено недостовірність відображення в додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» за січень 2022 року суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а саме: недостовірно відображено суми податку, фактично сплачені у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг (відсутні оригінали платіжних доручень та банківських виписок) по ряду контрагентах-постачальниках на загальну суму 322 377 грн.
У власності ТзОВ «Приватліспром» перебуває нежитлове приміщення будівля «Головного корпусу гаражного господарства» загальною площею 10 027,5 м2, розташоване за адресою: Яворівський район, с.Новий Яр, вул. Без назви, будинок 75.
Слідчий вважає, що шляхом отримання прибутку від діяльності, як ТзОВ «Юа Паллет», так і ТзОВ «Приватліспром», може здійснюватися фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, що також призводить до інших тяжких наслідків.
На цей час, враховуючи наведену інформацію існують підстави вважати, що службові особи ТзОВ «Юа Паллет», а також ТзОВ «Приватліспром» протягом тривалого часу вчиняли та продовжують вчиняти системні заплановані заходи, спрямовані на шкоду та підрив суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державної, економічної та інформаційної безпеки України.
Зазначає, що відповідно до ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Російська Федерація визнана державою-агресором.
Таким чином, є підстави вважати, що громадянами Російської Федерації ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчиняються дії щодо виведення грошових коштів ТзОВ «Юа Паллет» та ТзОВ «Приватліспорм» на підприємства, що зареєстровані на території Російської Федерації, отриманих злочинним шляхом, а також те, що вказаними громадянами Російської Федерації можуть вчинятись реєстраційні дії щодо передачі об`єктів нерухомого майна іншим особам, з метою уникнення відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження.
Отже, з метою запобігання протиправним діям, збереження речового доказу, який буде використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлове приміщення будівлю «Головного корпусу гаражного господарства» загальною площею 10 027,5 м2, розташоване за адресою: Яворівський район, с.Новий Яр, вул. Без назви, будинок 75 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29657405), що на правах власності належить ТзОВ «Приватліспорм», а на правах оренди - ТзОВ «Юа Паллет». Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших юридичних та фізичних осіб завдано не буде.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у ньому.
Слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримав в повному обсязі, просив таке задовольнити.
Представник ТзОВ «Приватліспром» - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подав клопотання про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна. В обгрунтування клопотання зазначає, що в поданому повторному клопотанні слідчий фактично вимог суду апеляційної інстанції не виконав. Так, слідчий зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді 19.10.2022 ним було проведено огляд спірного майна та цього ж дня було визнано нежитлове приміщення - будівлю «Головного корпусу гаражного господарства» речовим доказом. За змістом ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які: були знаряддям вчинення кримінального правопорушення; зберегли на собі його сліди; або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій; гроші; цінності; та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом; або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З тексту поданого повторного клопотання взагалі не вбачається, якому саме критерію за ст.98 КПК України відповідає так названий речовий доказ нежитлове приміщення - будівля «Головного корпусу гаражного господарства», яке належить на праві власності ТзОВ «Приватліспром» і яке не має жодного відношення до зареєстрованого в ЄРДР кримінального правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, спірне майно ТзОВ «Приватліспрому» не може бути знаряддям зареєстрованого кримінального правопорушення, на даному майні відсутні сліди кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом огляду місця події від 19.10.2022, дане майно не містить будь-яких інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно не є об`єктом кримінально протиправних дій, не являється грошима, цінностями, не набуто кримінально протиправним шляхом та не отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Тобто, жодному критерію, визначеному в ст.98 КПК України, спірне майно не відповідає. Таким чином викладене свідчить про те, що будь-яких законних та обґрунтованих підстав чи розумних підозр для накладення арешту на майно ТзОВ «Приватліспром» в рамках кримінального провадження щодо службових осіб ТзОВ «ЮА Паллет» відносно закінченого замаху на незаконне бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 322 977 грн. не було та не має. Просив в задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, слідчого та адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При прийнятті рішення слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та вимоги КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Однак, станом на 20.09.2022 зазначені громадяни Російської Федерації вийшли з числа кінцевих бенефіціарних власників та засновників вищевказаного підприємства.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №307705626 від 18.08.2022 встановлено, що станом на 18.08.2022 ТзОВ «Юа Паллет» у власності не має земельних ділянок чи іншого нерухомого майна.
Згідно Акту документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Юа Паллет» (40571846) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету №4744/13-01-07-01/40571846 від 15.07.2022, ГУ ДПС у Львівській області встановлено недостовірність відображення в додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» за січень 2022 року суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а саме: недостовірно відображено суми податку, фактично сплачені у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг (відсутні оригінали платіжних доручень та банківських виписок) по ряду контрагентах-постачальниках на загальну суму 322 377 грн, серед яких ТОВ "Приватліспром".
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №307708514 від 18.08.2022 вбачається, що будівля «Головного корпусу гаражного господарства», інв. №100106, що за адресою: с.Новий Яр Яворівського району Львівської області, вул.Без Назви, 75, перебуває у власності ТОВ «Приватліспром».
Однак, станом на 20.09.2022 зазначені громадяни Російської Федерації вийшли з числа кінцевих бенефіціарних власників та засновників вищевказаного підприємства.
З протоколу огляду місця події від 19.10.2022, проведеного слідчим Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області вбачається, що слідчим здійснено огляд нежитлового приміщення будівлі «Головного корпусу гаражного господарства» загальною площею 10 027,5 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_3 ), де виявлено, що в середині об`єкту огляду здійснюються роботи пов`язані з обробкою деревини, наявна пилорама, знаходиться оброблена деревина, а також вироби з деревини.
Таким чином, внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речового доказу, який буде використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження та в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, тобто відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні.
Покликання представника власника майна на те, що жодного відношення ні ТзОВ «Приватліспром», ні службові особи даного товариства до можливого наміру на незаконне бюджетне відшкодування ПДВ на користь ТзОВ «ЮА Паллет» не мали і не могли мати, а відтак майно ТзОВ «Приватліспром» не може бути знаряддям зареєстрованого кримінального правопорушення, не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею, оскільки у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя переконаний, що для ефективного проведення слідства орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, що можливо є предметом вчинення кримінального правопорушення, до встановлення фактичних обставин його вчинення, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій. Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна будь-якої особи є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Слідчим суддею враховується, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З метою збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України,
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною в ст. 175 КПК України стороною кримінального провадження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1