печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5730/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, що звернулася з клопотанням - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000048, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/54581/20-к від 10.12.2020, а саме: на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що арешт майна підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді незаконна, така, що постановлена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, а накладений арешт не відповідає принципу співрозмірності втручання у право власності із завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ГСУ НП України в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом належним чином.

Заслухавши доводи адвоката, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 209 КК України, в рамках якого 21.08.2020 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та 10.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року накладено арешт на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном, яке належить ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 5) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ухвалі від 10.12.2020 слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речового доказу, наявні підстави для накладення арешту, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Слідчий суддя у разі застосування п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України повинен був врахувати чи може використовуватися майно, на яке накладене арешт як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Так, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Цінні папери не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічним тому, який запроваджено до речових доказів. Однак в судовому рішенні необґрунтовано факт отримання майна заявником внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не зазначено жодних доказів, які б вказували на такий факт.

ОСОБА_4 , у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 підозру про вчинення кримінального правопорушення, не повідомлено, ОСОБА_4 не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як суб`єкт вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи, що в кримінальному провадженні № 0000048, в межах якого накладено арешт, ОСОБА_4 не має процесуального статусу, є підстави стверджувати, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки в судовому засіданні представником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 доведено факт придбання вказаного транспортного засобу в законний спосіб, шляхом укладення Кредитного Договору № 26690/2019 з АТ «Кредобанк», а тому наявні обґрунтовані підстави передбачені п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна.

Відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 16, 170, 174, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000048 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/54581/20-к від 10.12.2020, а саме: на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1