Справа № 202/9749/22
Провадження № 1-кс/202/5655/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 грудня 2022 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 15.06.2022 року року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
28.11.2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 28.11.2022 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2021 році, ОСОБА_5 вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розробивши спільний план та розподіливши ролі кожного з метою виготовлення, зберігання, придбання, перевезення з використанням при продажу товарів з підробленими марками акцизного податку України, а також незаконного виготовлення, зберігання, збуту та транспортування з метою збуту підакцизних товарів, а саме: алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території м. Дніпро.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб, зорганізувались для вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним виготовленням, зберіганням, придбанням, перевезенням, з метою подальшого використання при продажу товарів підроблених марок податку акцизного України, а також незаконним виготовленням, збутом та транспортуванням з метою збуту підакцизних товарів, а саме: алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території м. Дніпро.

ОСОБА_5 як організатор злочинної групи, організував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цех з виготовлення підроблених марок акцизного податку України та фальсифікованої горілки, придбав та налагодив комп`ютерне обладнання та кольоровий принтер для виготовлення підроблених марок акцизного податку України, а також придбав матрицю марки акцизного податку України в електронному вигляді на флеш-носії, налагодив обладнання для виготовлення фальсифікованої горілки, ключ для закруток металевих кришок на пляшки, здійснює закупівлю спирту, пляшок, металевих кришок, ящики для транспортування готової продукції, встановлює розмір заробітної плати для учасників групи, здійснює контроль за вчасним надходженням грошових коштів отриманих злочинним шляхом від учасників злочинної групи, здійснює акумулювання грошових коштів та їх подальший розподіл між учасниками групи.

ОСОБА_6 виконує роль бухгалтера та адміністратора мережі кафетеріїв, через які здійснюється реалізація фальсифікована горілка з підробленими марками акцизного податку України. Здійснює контроль за учасниками групи, які здійснюють подальшу реалізацію фальсифікованої горілки з підробленими марками акцизного податку України.

ОСОБА_7 займається виготовленням марок акцизного податку України, а саме роздрукування їх за допомогою комп`ютерної техніки та кольорового принтера, виготовлення фальсифікованої горілки шляхом змішування спирту-ректифікату з водою, перевезення фальсифікованої горілки на автомобілях до мережі кафетеріїв, здійснює інкасацію грошових коштів отриманих від реалізації фальсифікованої горілки, з подальшою їх передачею ОСОБА_5

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - безпосередньо приймають участь у виготовленні фальсифікованої горілки, а саме миють пляшки, здійснюють розлив фальсифікованої горілки по пляшкам, клеять підроблені марки акцизного податку України на пляшки та здійснюють подальшу реалізацію фальсифікованої горілки з підробленими марками акцизного податку України через мережу кафетеріїв, які підконтрольні ОСОБА_5 .

Цех з виготовлення та склад підроблених марок акцизного податку України та фальсифікованої горілки знаходяться за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізація фальсифікованої горілки з підробленими марками акцизного податку України, а також тютюнових виробів без марок акцизного податку України здійснюється через мережу кафетеріїв, які підконтрольні ОСОБА_5 , та які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

Таким чином виокремлено конкретні злочинні епізоди продовжуваної незаконної діяльності та конкретних осіб (організатора, виконавців, співвиконавців, підбурювачів, пособників), які за колом опосередкованих зв`язків, виконуваної конкретної функції, діють на виконання загального обізнаного останнім злочинного плану з урахуванням тотального підпорядкування організатору.

Серед вже встановленого кола осіб, причетним до злочинної діяльності є ОСОБА_5 . Отриманими матеріалами проведеного комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, підтверджено, що останній є організатором, організовує приховування злочинної діяльності, надає та контролює виконання іншими учасниками злочинної групи незаконних вказівок, тісно взаємодіє з іншими співучасниками.

Незаконна господарська діяльність з реалізації підроблених марок акцизного податку України, фальсифікованої горілки та тютюнових виробів здійснюється в кафетерії яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно протоколу огляду від 19.11.2022 об`єкт має GPS координати місця (48.5095592, 34.9876725). З правої сторони об`єкту розміщена зупинка громадського транспорту жовтого кольору. З лівої сторони об`єкту розташований магазин пам`ятників.
На підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду

м. Дніпро (справа №202/9749/22, провадження №1-кс/202/5555/2022) від 24.11.2022, 26.11.2022 у період з 10:36 год. до 11:54 год. слідчим слідчої групи проведено обшук за адресою: АДРЕСА_10 , а саме в складських приміщеннях.

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення відеорекодеру «Hikvision» DS-7108HQHI-F1/N, білого кольору з блоком живлення.

26.11.2022 зазначені вище речі та предмети, що було вилучено в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_10 - визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.
На даний час є достатньо підстав вважати, що вищезазначені речі являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.
Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.
Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище обшуку майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.
Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.
У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.
З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням до слідчого судді.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчий, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовим доказом від 26.11.2022 року, відповідно до якої вищевказані речі визнано речовим доказом у цьому кримінальному проваджені.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що дані речі визнано течовими доказами у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведеного 26.11.2022 обшуку за адресою: АДРЕСА_10 , а саме: відеорекодер «Hikvision» DS-7108HQHI-F1/N, білого кольору з блоком живлення, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12