Справа № 750/2809/23
Провадження № 1-кс/750/1218/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07.02.2023, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігів Чернігівської області, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15,ч.2 ст. 305, ч.2 ст.307 КК України, у зв`язку з чим наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на співучасника злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний проти клопотання заперечив. Зазначив, що винен, але він слідства не ховається. Об`яву знайшов в інтернеті, і виконував такі дії саме як роботу.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

02.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305, ч.2 ст.307 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозриу вчиненні інкримінованихОСОБА_6 злочину підтверджується наданими доказами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочинну діяльність.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а відтак існує ризик спроб з його боку переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків з метою схиляння їх до відмови від давання показань, їх зміни чи давання завідомо неправдивих показань, вчинення підозрюваним нового злочину або продовження вчинення злочину, який йому інкримінується.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказують, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, проте належних доказів таким ризикам, не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

В даному випадку слідчим та прокурором доведено обставини, передбачені п.1 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п.5 цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, тривалий час проживає з цивільною дружиною, до кримінальної відповідальності не притягувався,під час обшуку належного йому житла заборонених предметів не знайдено,та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання ризикам із передбачених ч.1 п.1,3,5 ст. 177 КПК України, тому за таких обставин слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме -домашнього арешту цілодобово в межах досудового розслідування із застосуванням до останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 182-183, 186, 193-194, 196-197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого - залишити без задоволення.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, до 01.05.2023 включно.

Зобов`язати ОСОБА_4 знаходитись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово (за винятком необхідності отримання екстренної медичної допомоги); прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого на визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, де фактично проживає/перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та /або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк закінчення дії ухвали - 01.05.2023.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити прокурору для контролю, підозрюваному, а також направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 13 березня 2023 року о 08 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1