Справа № 528/998/19
Провадження № 1-кп/539/7/2022
ВИРОК
іменем України
13 грудня 2022 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, офіційно не працюючий, освіта вища, військовозобов`язаний, раніше судимий:
26.06.2011 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений умовно-достроково 12.12.2012 року з невідбутим терміном покарання 6 місяців 18 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 277 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних прпавопорушень злочинів визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що влітку 2019 року на залізничній колії в м.Гребінка викрав три гальмових башмака.
Представник потерпілої сторони у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не мають.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).; за ч.1 ст. 277 КК України, як умисне пошкодження шляхів сполучення, що могло спричинити аварію поїзда.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Згідно досудової доповіді від 17.08.2020 року, рівень вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб - середній.
При обранні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які класифікуються як кримінальний проступок та нетяжкий злочин; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу (в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України на час вчинення кримінального правопорушення), ч. 1 ст. 277 КК України у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України , -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень;
ч. 1 ст. 277 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму 1727 грн. 11 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1