ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1012/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/190/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Зґвалтування
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року щодо ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, без постійного місця мешкання та реєстрації, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 встановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 24 грудня 2018 року.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Згідно вироку, 24 грудня 2018 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись на вулиці біля огородженої території будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи в групі з ОСОБА_10 , кримінальне провадження стосовно якого закрито у зв`язку з його смертю, після відмови малознайомої їм ОСОБА_11 вступити з останніми в статеві зносини, з якою вони в цей же день познайомились біля перехрестя пров. Ващенківського та вул. Нетеченської в м. Харкові, бажаючи подолати волю останньої до опору, діючи з умислом направленим на вступ в статеві зносини з ОСОБА_11 проти її волі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали наносити ОСОБА_11 удари ногами та руками по обличчю, голові та тулубу з метою подолання волі останньої до опору, тим самим спричинивши останній, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-150/2019 від 14.02.2019, наступні тілесні ушкодження: сім синців на внутрішніх поверхнях стегон, три ділянки припухлості м`яких тканин на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Надалі, подолавши опір потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_9 повалив останню на землю та разом з ОСОБА_10 вони зняли з ОСОБА_11 її штани та труси, після чого ОСОБА_9 вступив з останньою в статеві зносини природнім шляхом в той час, як ОСОБА_10 тримав ОСОБА_11 за руки, щоб остання не чинила опору. Через деякий час, ОСОБА_9 припинив свої протиправні дії, перервавши статевий акт, та підвівся. Після цього ОСОБА_11 підвелася, одягнулася, та в цей час прибули працівники поліції, які були викликані свідками.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок скасувати.

Вказує на те що працівники поліції та суддя районного суду допустили ряд порушень.

В момент затримання потерпіла знаходилася в неадекватному стані, а тому не могла вказати на будь кого, хто начеб то вчинив її згвалтування.

Працівники поліції здійснювали на нього фізичний і моральний вплив, при цьому захисника не було.

Також у справі не була проведена очна ставка.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те що 24.12.2018 року на вулиці лежав сніг, люди в цей час 15 година, поверталися з роботи, а місце де відбувалися події це тротуар.

Наголошує, що судово-медична експертиза не доводить його винуватість, а синці у потерпілої могли утворитися в інший час.

Також вважає, що порушенням є те що один зі свідків це брат працівника поліції, який проводив затримання.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги, а тому його апеляційна скарга у відповідності до ст. 403 КПК України розгляду в апеляційному суді не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема показами потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Покази зазначених потерпілої та свідків є логічними, послідовними та несуперечливими.

В судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла пояснювала хронологію подій в день вчинення щодо неї протиправних дій, повідомила, що 24 грудня 2018 року на Ващенковському провулку в м. Харкові біля магазину з продажу алкогольних напоїв, приблизно о 15 годині 00 хвилин, вона побачила обвинувачених, де вони запропонували їй пройти до кафе, вона погодилась.

Коли вони пройшли подалі, неподалік від місця їх зустрічі, ОСОБА_10 збив її з ніг та почав тримати за руки, а ОСОБА_9 стягнув з неї штани та білизну й почав ґвалтувати. Коли у ОСОБА_9 не виходило задовольнити свої сексуальні потреби, ОСОБА_9 почав казати, що почне задовольняти ці потреби неприроднім шляхом, вказуючи на оральний секс. В цей час вона вже встала та одягла штани, але коли вона почала їх прохати, щоб вони перестали вчиняти насильство стосовно неї, та відмовилась від орального сексу, ОСОБА_10 почав її бити головою об бетонний паркан та по ногам, а ОСОБА_9 вдарив її в лице та знову завалив її на землю, де стягуючи з неї штани, казав, що вони все одно її зґвалтують. Всі ці події продовжувались приблизно 10 хвилин, весь цей час вона кричала, просила їх перестати, а ОСОБА_9 казав, шо нікого поряд немає та ніхто її не почує. В цей час підійшли працівники поліції які затримали обвинувачених. Як вона знає, працівників поліції викликали будівельники, що працювали на будівництві неподалік

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснювали, що вони працювали будівельниками, робили ремонт в квартирі, неподалік від місця події, ОСОБА_13 побачив як ОСОБА_9 разом з іншою особою били потерпілу та гвалтували, вони почали кричати, намагались зупинити таким чином ОСОБА_9 та іншу особу, проте вони продовжували вчиняти незаконні дії.

Свідки повідомили, що бачили і одяг в якому були вдягнуті ОСОБА_9 інша особа та потерпіла, бачили як з потерпілої знімали одяг, бачили як потерпіла потім вдягала куртку і штани.

Потім свідок ОСОБА_12 визвав поліцію, вони підійшли до місця події та побачили потерпілу, у якої були наявні сліди побоїв, на обличчі була кров.

Таким чином потерпіла та свідки, покази яких узгоджуються між собою, підтвердили в повному обсязі фактичні обставини справи, а саме те, що обвинувачений був на місці події, ґвалтував потерпілу разом з іншою особою.

Вказані покази повністю підтверджують подію злочину та причетність до неї обвинуваченого.

Свідки бачили одяг в якому був вдягнутий ОСОБА_9 , а потім підійшли до місця вчинення злочину де вже ідентифікували осіб.

Доводи обвинуваченого про те, що свідки не могли їх бачити не сприймаються колегією суддів, оскільки вказані свідки детально розповіли всі обставини справи, одяг в якому був вдягнутий обвинувачений та потерпіла, і їх покази повністю узгоджуються між собою та узгоджуються з показами потерпілої.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що він намагався допомогти потерпілій підвестись та сам впав на неї, колегія суддів сприймає критично та вважає такі покази способом захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Так, потерпіла чітко вказала на те, що саме ОСОБА_9 виконав всі дії направлені на її зґвалтування але перервав статевий акт лише тому, що вона кричала. При цьому він її бив та висловлював погрози про продовження статевого акту неприроднім способом.

Крім цього, покази свідків і потерпілої як в судовому засіданні, так і під час слідчого експерименту, відеозапис якого досліджено в судовому засіданні в суді першої інстанції , не суперечать один одному, відповідають фактичним даним у кримінальному провадженні та висновкам судово-медичних експертиз щодо механізму та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілої.

Фактичні дані, на підставі яких суд встановив обставини цього кримінального провадження містяться також в інших досліджених доказах, які також є належними та допустимими.

Зокрема судом були досліджені протокол огляду місця події, протокол слідчого експерименту, висновки судово-медичної експертизи та висновки судово-медичних імунологічних експертиз.

Згідно судово-медичної експертизи № 09-150/2019 від 14.02.2019, у громадянки ОСОБА_11 виявлені сім синців на внутрішніх поверхнях стегон (3 справа, 4 зліва), які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удару-здавлення, та могли бути отримані протягом доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також кольором синців. Також у ОСОБА_11 виявлені три ділянки припухлості м`яких тканин на голові, які виникли у той же строк, внаслідок не менш, ніж трьох ударів тупим твердим предметом (предметами), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6- ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, версія обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що зґвалтування потерпілої не було, повністю спростована судом першої інстанції.

ОСОБА_9 виконав всі дії, характерні для такого виду злочину, розпочавши статеві зносини із потерпілою, про що вона вказувала як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_9 наносив потерпілій удари в обличчя, зняв її штани і білизну та висловлював погрози, що вона не вийде з місця події і він з нею вступить у статевий акт неприроднім способом, оскільки у нього не вийшло завершити його природнім способом, які ОСОБА_11 сприймала як реальні погрози і дії обвинуваченого, спрямовані на закінчення статевого акту.

Порушення права обвинуваченого на захист також не вбачається, обвинувачений був забезпечений кваліфікованим захисником, позиція захисту була активною, весь час, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду ОСОБА_9 був представлений захисником.

Що стосується посилання обвинуваченого на здійснення на нього впливу з боку працівників поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції слід провести ефективне офіційне розслідування.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений про застосування на нього недозволених методів ведення слідства не повідомляв.

Не заявляв він про такі факти і під час досудового розслідування.

Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції обвинувачений також не повідомив жодних обставин, пов`язаних з недозволеними методами, не зазначив їх форму, не заявив жодного клопотання, не надав відомості про відповідне звернення до правоохоронних органів, або обґрунтування чому такого звернення не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає такі доводи в апеляційній скарзі формальними та такими, які саме в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, оскільки сам обвинувачений в судовому засіданні такі доводи не підтримав.

Крім того, обвинуваченим не навів обставин, зокрема про здійснення на нього впливу, які б ставили під сумнів пред`явлене обвинувачення та зібрані докази у справі.

Отже, дослідивши всі зібрані докази, суд першої інстанції прийшов до цілком правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

З огляду на вказане, колегія суддів відкидає доводи сторони захисту щодо оспорювання фактичних обставин справи.

При цьому судом першої інстанції сторонам були створені належні та рівні умови для реалізації своїх прав.

Підсумовуючи викладене, колегія судді зазначає. що наведені в апеляційній скарзі мотиви щодо незгоди з судовим рішенням в частині доведеності вини обвинуваченого, а також щодо незгоди з наданою судом оцінкою окремих доказів, не спростовують правильності висновків судів і не містять переконливих доводів, які би дозволили колегії суддів дійти висновку, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів їх законність в цій частині.

Таким чином вирок суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405,406, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді