Справа №591/6166/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/173/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000181, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч.4 ст. 111-1, ч. 3 ст.15- ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року клопотання старшого слідчого СВ УСБ України в Сумській області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000181 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч.4 ст. 111-1, ч. 3 ст.15- ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на вилучене підчас огляду 21 січня 2023 року, майно, а саме, автомобіль «MITSUBISHI», модель «LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 .

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді - скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт вказує, що висновки слідчого судді, викладені в ухвалі від 31 січня 2023 року не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сама ухвала є такою, що постановлена з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вилучений автомобіль не має жодного відношення до будь-якого кримінального правопорушення, на даному автомобілі не переміщувались кошти через державний кордон України, будь-які докази перебування вказаного автомобіля навіть біля державного кордону відсутні, він використовувався виключно для законних цілей, не є ні знаряддям злочину, ні речовим доказом.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно, у передбачений законом спосіб.

Від апелянта - адвоката ОСОБА_6 на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій останній просив здійснювати розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_7 .

Від прокурора також надійшла заява про розгляд даного провадження за її відсутності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без учасників провадження, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано повному обсязі.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ УСБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000181 від 03 листопада 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч.4 ст. 111-1, ч. 3 ст.15- ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України мешканці Сумської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з представниками воєнізованих формувань, організували канал переміщення грошових коштів поза встановленими пунктами пропуску Сумської області на територію російської федерації, з метою фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.

22 січня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене 21 січня 2023 року під час огляду ділянки місцевості, яка знаходиться на автодорозі перед с. Рясне Краснопільскої СТГ Сумського району Сумської області, біля стели «с. Рясне», майно, а саме, транспортний засіб - автомобіль чорного кольору марки «MITSUBISHI», модель «LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить та яким користується ОСОБА_7 .

Клопотання слідчого вмотивовано тим, що ОСОБА_7 постійно користується вищевказаним транспортним засобом, у тому числі для переміщення матеріальних ресурсів до лінії державного кордону України з російською федерацією з метою подальшої їх передачі представникам збройних та воєнізованих формувань держави агресора, тобто, зазначений автомобіль є засобом вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 КК України, санкція яких, передбачає конфіскацію майна.

За результатом розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею було прийнято рішення про його задоволення, з врахуванням того, що автомобіль чорного кольору марки «MITSUBISHI», модель «LANCER» д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може містити на собі сліди (в тому числі знищені), місця для приховування цінностей, крім того, вказаний автомобіль використовувався при вчиненні зазначених у підозрі дій (належить підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді конфіскації майна), за його допомогою можливо встановити обставини події та причетних осіб, їх зв`язки, переміщення.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів та вважає, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню.

Що стосується доводів апелянта про те, що вилучений автомобіль не має жодного відношення до будь-якого кримінального правопорушення, на даному автомобілі не переміщувались кошти через державний кордон України, будь-які докази перебування вказаного автомобіля навіть біля державного кордону відсутні, він використовувався виключно для законних цілей, не є ні знаряддям злочину, ні речовим доказом, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним з метою перевірки та уточнення відомості, які мають значення для встановлення певних обставин вчинення кримінального правопорушення, крім того, зазначене майно може бути предметом експертних досліджень, що було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника володільця майна - без задоволення.

Керуючись ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000181, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч.4 ст. 111-1, ч. 3 ст.15- ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4