Справа № 375/36/22
Провадження № 1-кп/375/39/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

за участю:

прокурора Хахлюка В.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0002795, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2021 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не військовозобов`язаного, не депутата, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого: 19 червня 2015 року Рокитнянським районним судом Київської області за частиною 1 статті 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 19 січня 2017 року Рокитнянським районним судом Київської області за частиною 3 статті 185 статтею 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23 серпня 2017 року Таращанським районним судом Київської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289, статтею 71, частиною 4 статті 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 09 січня 2019 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий термін покарання 2 роки 4 місяці 22 дні,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 08 вересня 2021 року, близько 20 години, ОСОБА_2 з метою переночувати прийшов до квартири АДРЕСА_2 , в якій на той час проживали його знайомі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Під час перебування у зазначеній квартирі, ОСОБА_2 побачив, що у власності ОСОБА_1 є мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi9 3/32 UACarbon Grey", IMEI 1) НОМЕР_2 , IMEI 2) НОМЕР_3 , сірого кольору, якого він попросив у неї погратися. Отримавши від ОСОБА_1 вказаний мобільний телефон та дізнавшись від ОСОБА_1 код блокування до нього, ОСОБА_2 погравшись ним декілька годин вирішив викрасти зазначений телефон для особистого користування.

Так, 09.09.2021 близько 04 години, ОСОБА_1 отримавши від ОСОБА_2 назад свій телефон поклала його на тумбі поруч зі своїм ліжком в кімнаті-залі вказаної вище квартири. При цьому, ОСОБА_4 разом ОСОБА_5 спали в кімнаті-спальні, а ОСОБА_2 заснув на стільці.

Близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_1 проснулася щоб провести ОСОБА_5 на навчання. В цей час також прокинувся ОСОБА_2 та залишався у квартирі.

Провівши ОСОБА_5 , ОСОБА_1 повернулась до зазначеної квартири, де перебував ОСОБА_2 , та повідомила останнього що хоче ще поспати, при цьому знову поклала телефон на тумбі поруч зі своїм ліжком в кімнаті-залі. При цьому, місце знаходження телефону помітив ОСОБА_2 .

В подальшому, ОСОБА_2 , дочекавшись доки ОСОБА_1 засне, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, близько 09 години 09.09.2021 зайшов до кімнати-зали, де спала ОСОБА_1 . Впевнившись, що ОСОБА_1 спить та за його діями не спостерігає, ОСОБА_2 шляхом вільного доступу, підійшовши до тумби, рукою взяв належний ОСОБА_1 мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 9 3/32 UA Carbon Grey", ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , вартістю 3957 гривень 91 копійок, поклав його до кишені свого одягу, та залишивши межі кватири таким чином вчинив таємне викрадення

чужого майна.

Викраденим майном ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд, а саме вимкнувши телефон вийняв з нього сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», яку викинув неподалік будинку АДРЕСА_3 , та не вмикаючи телефон почав зберігати за місцем свого проживання та в кінці жовтня 2021 року увімкнувши телефон почав ним особисто користуватися.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто як вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Хахлюк В.В. оголосив подану до суду укладену між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_2 , угоду про примирення від 30 грудня 2021 року, просив її затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно із угодою про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_2 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що обтяжують його покарання, зокрема рецидив злочину, а також врахували особу винного, зокрема те, що він має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час судового засідання прокурор Хахлюк В.В. угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про примирення. Зазначивши, що існують достатні фактичні дані які вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, які підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про примирення її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала укладену нею угоду та просила її затвердити.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення.

Надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_2 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 30 грудня 2021 року сторонами узгоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_2 за частиною 2 статті 185 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктампи 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Згідно з положеннями статті 468 та частини 3 статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до частини 4 статті 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тобто, відповідно до частини 4 статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України є нетяжким злочином.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачений ОСОБА_2 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Судом з`ясовано у потерпілої ОСОБА_1 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні, адже дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також особі винного, який хоча і є раніше судимим, але характеризується посередньо, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, на утриманні має малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо визначеної в угоді про визнання винуватості умови про застосування статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною 3 статті 75 КК України передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з частиною 3 статті 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, є рецидив злочину.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_2 угодою визначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, кримінальне правопорушення за яким притягується обвинувачений до відповідальності класифікується як нетяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_2 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався, кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_1 завдано шкоди майнового характеру, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, ст. 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 30 грудня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні№0002795, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку - 15 листопада 2022 року.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1 та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази - мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi9 3/32 UACarbon Grey", IMEI 1) НОМЕР_2 , IMEI 2) НОМЕР_3 , сірого кольору, залишити потерпілій ОСОБА_1 .

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок проголошено 15 листопада 2022 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА