Справа №700/534/22
провадження № 1-кс/694/657/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Звенигороського районного суду Черкаської області заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000427 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Суддя ОСОБА_3 , отримавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, заявив самовідвід.
Вказана заява про самовідвід мотивована тим,що ознайомившись із вказаним обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування ним було встановлено, що потерпілою по справі є ОСОБА_5 , яка працює на посаді заступника керівника апарату Лисянського районного суду Черкаської області. З огляду на викладене, посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, зазначає про наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 17.10.2022 р. матеріали заяви про самовідвід судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 були надіслані до Звенигородського районного суду Черкаської області для розгляду відповідно до положень ст.34 КПК України.
Суддя ОСОБА_3 будучи зайнятим в розгляді іншої справи, у судове засідання для дачі пояснень не з`явився, неприбуття судді не перешкоджає розгляду заяви про його самовідвід.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, що не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід судді.
Відповідно до вимог норм ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду заяви за допомогою технічних засобів у зв`язку з неявкою осіб не здійснювалась.
Суд, розглянувши заяву про самовідвід, приходить до наступного.
Частиною 1статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтею 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді, в кримінальному провадженні.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Підпунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха протии України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен братии самовідвід або бути відведений.
Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в

розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.
Оскільки потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_5 є працівником Лисянського районного суду Черкаської області, а ОСОБА_3 суддею цього суду, що не виключає наявність людських взаємовідносин, суд дійшов висновку, що у стороннього спостерігача може скластися думка щодо упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_3 при розгляді вищевказаного кримінального провадження.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Згідно ч.2 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 82, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву судді Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000427 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.125 КК України, - задовольнити.
Копію ухвали направити до Лисянського районного суду Черкаської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1