Справа № 344/2570/23
Провадження № 1-кс/344/1139/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 лютого 2023 року представник скаржника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, представник скаржника посилається на те, що постанова дізнавача є передчасною, необґрунтованою, дізнавачем не повно перевірені всі обставини справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню. Також у скарзі скаржник вказує, що постанова про закриття кримінального провадження була прийнята без наведення відповідних мотивів, доказування події кримінального правопорушення.

06 грудня 2022 року під час досудового розслідування дізнавачем була призначена судово-медична експертиза по медичних документах щодо потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , оскільки остання на час реєстрації кримінального провадження та проведення судово-медичної експертизи перебувала за межами країни. Згідно висновку судово-медичного експерта № 680 від 06 січня 2023 року, експерт прийшов до висновку, що у наданих документах на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-які ушкодження не вказані; виставлений діагноз у наданих медичних документах «Забій м`яких тканин лівого колінного суглобу» не підтверджений об`єктивними даними та згідно пункту 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 Міністерства охорони здоров`я України в судово-медичних підсумках не враховується. Представником потерпілої ОСОБА_6 дізнавачу було надано документи, необхідні для підтвердження діагнозу потерпілої, серед яких протокол виїзду швидкої медичної допомоги, довідка лікувального закладу, в якій зазначено виставлений лікарем діагноз, а також відповідні фотознімки комп`ютерної томографії. Вказані документи передані у розпорядження експерта, який жодних клопотань щодо надання йому додаткових матеріалів не заявляв.

Представник скаржника вважає, що експертом було порушено вимоги законодавства щодо порядку проведення судово-медичної експертизи, а саме: не заявлено клопотання про надання додаткових матеріалів у ситуації, якщо наданих дізнавачем було недостатньо для складання висновку, а також зроблено необґрунтований висновок про непідтвердження встановленого діагнозу «Забій м`яких тканин лівого колінного суглобу» об`єктивними даними.

Безпідставними також є висновки дізнавача ОСОБА_5 щодо неможливості розпочати кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення на підставі заяви представника потерпілого та неможливість доручення такого права потерпілою, оскільки лише особисто потерпіла може реалізувати таке право.

Дізнавач ОСОБА_5 прийшов до передчасного висновку про відсутність події кримінального правопорушення, оскільки ним при закритті кримінального провадження не були проведені всі слідчі та розшукові дії, у тому числі встановлення особи ОСОБА_7 , перебування його у трудових відносинах з ЖЕО «Станіславів Комфорт», допит вказаної особи на встановлення його причетності до вказаної потерпілою події, чим порушені положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин.

Також представник скаржника вказує, що постанову про закриття кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_6 отримала 08 лютого 2023 року у месенджері WhatsApp.

За таких обставин представник скаржника просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27 січня 2023 року про закриття кримінального провадження №00000778, відомості про яке 17 вересня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та повернути матеріали кримінального провадження для здійснення досудового розслідування.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просила суд у задоволенні скарги відмовити, пояснила, що дізнавач прийняв оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, підстави для скасування відсутні.

У судовому засіданні дізнавач заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження №00000778, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постанову дізнавача від 27 січня 2023 року про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 , як зазначено у скарзі, отримала лише 08 лютого 2023 року, даних про отримання представником скаржника копії оскаржуваної постанови раніше матеріали не містять.

16 лютого 2023 року представник скаржника звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень прокурора та дізнавача, суд вважає, що скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання її копії, тобто в межах встановленого законом строку подання скарги.

Слідчим суддею встановлено, що постановою від 27 січня 2023 року дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 кримінальне провадження за №00000778, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно частини першої-другої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частина перша статті 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини першої статті 401 Кримінального процесуального кодексу України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не встановлений вичерпний перелік дій, що є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

З матеріалів кримінального провадження №00000778 вбачається, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2022 року.

Під час досудового розслідування 06 грудня 2022 року була призначена судово-медична експертиза.

16 грудня 2022 року проведений допит представника потерпілого ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта № 680 від 06 січня 2023 року, на підставі наданих медичних документів (довідці КНП «МКЛ № 1 Івано-Франківськ МР» № 6272, копії карти виїзду ШМД № 2, УЗД колінних суглобів, 2-х рентгенограмах кісток лівого колінного суглобу) на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судово-медичний експерт ОСОБА_8 прийшла до таких підсумків: У наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_6 будь-які тілесні ушкодження не вказані. Виставлений діагноз в наданих медичних документах «Забій м`яких тканин лівого колінного суглобу» не підтверджений об`єктивними даними та згідно пункту 4.6 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 Міністерства охорони здоров`я України в судово-медичних підсумках не враховується.

Частинами першою-третьою статті 101 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

У пунктах 4.1-4.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за N 255/791, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року N 6, визначено, що судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт).

У відповідності з пунктом 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканини і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів. Примітка. Діагноз забій (м`яких тканин) голови, грудної клітки, живота тощо не враховується при оцінці ступеня тяжкості, за умови, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями.

Отже, Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень встановлений певний порядок судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, якого повинен дотримуватися судово-медичний експерт.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 до судово-медичного експерта не прибула, що підтверджено її представником, тому судово-медична експертиза проведена по наданих медичних документах.

Представник скаржника під час розгляду даної скарги не пояснив, які саме документи не були досліджені експертом, які б надали можливість експерту надати інший висновок.

Слідчий суддя вважає, що підстав сумніватися у висновку експерта немає.

Крім того, враховуючи положення частини другої статті 101 Кримінального процесуального кодексу України, ОСОБА_9 або її представник могли б самостійно звернутися до експерта та надати отриманий висновок експерта органу досудового розслідування.

Щодо аргументів представника скаржника про невстановлення особи ОСОБА_7 , перебування його у трудових відносинах з ЖЕО «Станіславів Комфорт», допит вказаної особи на встановлення його причетності до вказаної потерпілою події, то в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про вчинення заходів з встановлення даної особи, а також слідчий суддя вважає, що допит даної особи не впливає на висновки слідства, враховуючи те, що висновком експерта встановлено, що у наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_6 будь-які тілесні ушкодження не вказані.

Підсумовуючи все наведене слідчий суддя вважає, що посилання представника скаржника містять суто формальні покликання в обґрунтування вимог скарги і не підтверджуються фактичними даними, а твердження представника скаржника і посилання на незаконність постанови про закриття кримінального провадження є суб`єктивним вираженням незгоди скаржника з постановленим процесуальним рішенням, і не містять реальних фактів, які б дали змогу слідчому судді дійти висновку про наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя під час розгляду по суті вказаної скарги вважає, що досудовим розслідуванням проведено повний та вичерпний перелік слідчих дій, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а за результатами проведеного досудового розслідування встановлено відсутність події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зважає на те, що об`єм перевірочних дій, достатніх, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення слідчий, дізнавач чи прокурор визначають на власний розсуд, і вказує, що з матеріалів кримінального провадження та з оскаржуваної постанови дізнавача вбачається, що під час досудового розслідування дізнавачем було проведено всі можливі та необхідні слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка, оскаржувана ж постанова відповідає вимогам статті 110 Кримінального процесуального кодексу України.

Так як під час досудового розслідування органом досудового розслідування не здобуто достатніх даних, які б вказували на наявність події кримінального правопорушення, слідчим було прийнято вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог Кримінального процесуального кодексу України, із правомірністю якої також погодилася і прокурор у кримінальному провадженні, а тому, враховуючи все вище перелічене у сукупності, слідчий суддя вважає, що сама по собі незгода представника скаржника із постановленим процесуальним рішенням дізнавача не є підставою для задоволення скарги.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, застосовуючи принцип змагальності та стандарти «розумного сумніву», вважає посилання представника скаржника недоведеними, а підстави для скасування оскаржуваного рішення дізнавача - відсутніми.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И ЛА:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавачу сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27 січня 2023 року прозакриття кримінального провадження №00000778, відомості про яке 18 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1