Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001487 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», блакитного кольору у прозорому силіконовому чохлі із захисним склом, з мобільним оператором «Vodafon» НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та на дванадцять подарункових карт ТОВ «Novus», а саме: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , одна бонусна картка ТОВ «Novus» за № НОМЕР_14 та три паперові листівки із штрихкодами: 1897725,1897687, 1897686, користувачем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вилучені дізнавачем під час огляду місця події 03.11.2022, за адресою м. Київ, пр-т. Правди, 47, з встановленням заборони їх використання та відчуження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні ВД Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001487, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2022 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що у період з серпня по листопад 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами з карт лояльності клієнтів магазинів ТОВ «Novus», чим завдав матеріальної шкоди останнім у розмірі 29 000 гривень.

03.11.2022 до Подільського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від начальника сектору охорони ТОВ «Novus» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те що за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, зупинено ОСОБА_4 , який розраховувався карткою «Novus», на якій знаходились бонусні кошти.

03.11.2022, проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, пр-т. Правди, 47, а саме у приміщенні магазину «Novus». У ході огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав:

-мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», блакитного кольору у прозорому силіконовому чохлі із захисним склом, з мобільним оператором «Vodafon» НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який вилучено та поміщено до спеціального пакту № ICR0018502;

-дванадцять карт ТОВ «Novus», а саме: НОМЕР_4 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , одна бонусна картка ТОВ «Novus» № НОМЕР_14 , три паперові листівки із штрих-кодами: 1897725,1897687, 1897686, які вилучено та поміщено до спеціального пакту № ICR0018503.

Опитаний за даним фактом ОСОБА_4 пояснив, що списання бонусів з подарункових карт здійснювалось виключно зі збережених карт по штрих-коду, сплачуючи на касі магазину мав змогу частково розраховуватись за товар. Штрих-код завантажував з власного мобільного телефону, проте карти не містили персональних даних. Про кількість бонусів, можна дізнатися в магазині, та як виявилось деякі карти можуть належати іншим особам, а деякі картки були особистими ОСОБА_4 , отриманими як винагороду від ТОВ «Novus».

На теперішній час наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети, які речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме на: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», блакитного кольору у прозорому силіконовому чохлі із захисним склом, з мобільним оператором «Vodafon» НОМЕР_17 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та дванадцять подарункових карт ТОВ «Novus», а саме: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , одна бонусна картка ТОВ «Novus» № НОМЕР_14 та три паперові листівки із штрих-кодами: 1897725,1897687, 1897686, оскільки є підстави вважати, що у разі повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме може його приховувати чи знищити.

Вказані матеріальні об`єкти мають важливе значення для встановлення фактів і обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України.

Постановою дізнавача від 04.11.2022 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», дванадцять подарункових карт ТОВ «Novus», одна бонусна картка ТОВ «Novus» та три паперові листівки із штрихкодами, визнано у кримінальному провадженні речовими доказами, оскільки вищевказані предмети зберігли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Володілець майна, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої непра-вомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на грошові кошти. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0001487.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001487 від 04.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9», блакитного кольору у прозорому силіконовому чохлі із захисним склом, з мобільним оператором «Vodafon» НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та на дванадцять подарункових карт ТОВ «Novus», а саме: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , одна бонусна картка ТОВ «Novus» за № НОМЕР_14 та три паперові листівки із штрихкодами: 1897725,1897687, 1897686, користувачем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вилучені дізнавачем під час огляду місця події 03.11.2022, за адресою м. Київ, пр-т. Правди, 47, із забороною їх використання та відчуження.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1