Справа № 304/660/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника засудженої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/500/22, за апеляційною адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2022 року, задоволено подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування засудженій

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та мешканці АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , без освіти, непрацюючої, неодруженої, громадянки України, раніше судимої,

звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_6 для відбування призначеного їй за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В ухвалі суду вказується на те, що до Перечинського районного суду Закарпатської області начальник Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_6 та направлення її для відбування призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі. В обґрунтування доводів подання посилається на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (двох) роки; на підставі ст. 75, 76 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Із подання убачається, що під час перебування на обліку Перечинського РС пробації ОСОБА_6 зарекомендувала себе негативно, 17 вересня та 05 листопада 2019 року не з`явилася для реєстрації, востаннє син засудженої 18 грудня 2019 року надав пояснення, що його мама вже близько двох місяців проживає у Хмельницькій області, через що її особову справу передано на виконання за територіальністю до Волочиського РС пробації у Хмельницькій області. Однак до вказаного органу ОСОБА_6 також не з`явилася, у телефонному режимі повідомила, що має намір повернутися назад до м. Перечин, а відтак її особову справу знову було повернуто. З матеріалів особової справи також вбачається, що ОСОБА_6 притягалася до адміністративної відповідальності Підволочиським ВП Тернопільської області, а саме 25 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП, 26 жовтня 2019 року за ст. 180 та ст. 152 КУпАП, 17 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 18 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 109 КУпАП, 24 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП. Крім цього до органу пробації надійшли постанови про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності - від 15 та 18 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 109, ст. 176 та двічі за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за які на ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у виді попередження та штрафу. У поданні також вказується на те, що 03 червня 2020 року ОСОБА_6 було повторно ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, про що від неї було відібрано підписку, а також встановлено дні явки на реєстрацію - другий вівторок кожного місяця. Щодо зміни місця проживання засуджена пояснила, що була змушена швидко виїхати до сина у м. Волочиськ, оскільки чоловік її бив, у зв`язку з чим не повідомила Перечинський РС пробації про зміну місця проживання. На підставі вищенаведеного, представник органу пробації вважає, що поведінка засудженої ОСОБА_6 свідчить про її зневажливе ставлення до обов`язків, покладених вироком суду та небажання стати на шлях виправлення, а також неможливість виконання вироку у подальшому без ізоляції її від суспільства. З огляду на наведене, просить подання задовольнити.

Суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що підстави для задоволення подання органу пробації відносно засудженої ОСОБА_6 наявні, а тому їх слід взяти до уваги. Дослідивши зміст подання та приєднані до нього матеріали, суд встановив, що обставини, викладені у поданні, мали місце. Крім того, у судовому засіданні з`ясовано, що після допущення ОСОБА_6 зазначених порушень, 05 червня 2020 року, до суду направлено подання для вирішення питання про скасування їй іспитового строку та направлення засудженої для відбування призначеного за вироком покарання. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 березня 2021 року у задоволенні подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування іспитового строку та направлення засудженої ОСОБА_6 для відбування призначеного їй покарання у виді обмеження волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року відмовлено. Однак, за наслідками апеляційного перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 березня 2022 року така скасована, призначено новий розгляд подання у суді першої інстанції в іншому складі. З огляду на те, що засуджена ОСОБА_6 , знаючи про покладені на неї за вироком суду обов`язки, покинула місце проживання у місті Перечині Ужгородського (Перечинського) району, не повідомивши орган з питань пробації про залишення місця постійного проживання, через що п`ять разів (у період з 05 листопада 2019 року по 21 січня 2020 року) не з`явилася для реєстрації до органу пробації, після чого місце її перебування у Хмельницькій області було встановлено лише першочерговими розшуковими заходами, де засуджена вчинила чотири адміністративні правопорушення, за що на неї були накладені адміністративні стягнення, що свідчить виключно про те, що ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення, - тому вищенаведене є достатньою підставою для задоволення подання та направлення засудженої для відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Апелянт стверджує, що адміністративні правопорушення за які на ОСОБА_6 накладено стягнення є малозначними і не суттєвими. При цьому, звертає увагу на те, що засуджена належить до соціально незахищених верств населення, у зв`язку із насильством та агресією зі сторони чоловіка, вона змушена була залишати свій дім та тимчасово змінити місце проживання. Те, що у ОСОБА_6 відсутній умисел на невиконання покладених на неї обов`язків за вироком суду свідчить позитивна характеристика ОСОБА_6 з місця проживання, і те, що засуджена не перебуває на обліку у лікаря-нарколога або психіатра. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою у задоволенні подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 відмовити.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурорка ОСОБА_9 вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та законною. Твердження сторони захисту про те, що адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 у період іспитового строку є малозначними та несуттєвими, слід визнати необґрунтованими. Звертає увагу на систематичність вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень у період встановленого їй іспитового строку. На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо інших обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_7 , на переконання прокурорки, він не надав жодних належних доказів поважності неявки засудженої ОСОБА_6 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Тому, просить ухвалу залишити без зміни, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження : захисника засудженої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_10 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженої ОСОБА_6 , неявка якої не перешкоджає розгляду справи. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності засудженої ОСОБА_6 береться до уваги те, що: ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги вже відкладався ; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища засудженої і апеляційним судом не визнавалась обов`язковість її явки в судове засідання; будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неявки ОСОБА_6 до апеляційного суду не надходило ; у розгляді справи бере участь захисник засудженої адвокат ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення відхиляються з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

За змістом наведеної норми, направлення засудженого для відбуття покарання застосовується у випадку невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень лише за умови, що ці дії свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що потребує доведення.

Порядок притягнення до відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням регулюється ст. 166 КВК України.

Так, відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_6 для відбування призначеного їй за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, взяті до уваги вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення про направлення засудженого ОСОБА_11 для відбування призначеного йому за вироком суду покарання.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи подання та приймаючи рішення дав оцінку доводам подання про те, що під час іспитового строку ОСОБА_6 двічі (17 вересня та 05 листопада 2019 року) не з`явилася для реєстрації до Перечинського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, чим порушила покладені на неї обов`язки, встановлені вироком суду щодо необхідності періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

При цьому, суд першої інстанції дав належну оцінку тому факту, що 20 вересня 2019 року ОСОБА_6 було винесено письмове попередження про можливість скасування іспитового строку та направлення її для відбування призначеного вироком суду покарання, у зв`язку з неявкою на реєстрацію 17 вересня 2019 року, однак, ОСОБА_6 на попередження не відреагувала і 05.11.2019 без поважних причин повторно не з`явилась до Перечинського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, не повідомивши про причини своєї неявки.

Вищевказані факти, які взяті до уваги судом першої інстанції при розгляді подання, повністю підтверджуються матеріалами судового провадження, й апеляційний суд вважає, що такі обґрунтовано взяті до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Апеляційний суд також вважає, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішення обгрунтовано взято до уваги і те, що ОСОБА_6 п`ять разів (у період з 05 листопада 2019 року по 21 січня 2020 року) не з`явилася для реєстрації до органу пробації, після чого була оголошена у розшук і місце її перебування у Хмельницькій області було встановлено лише першочерговими розшуковими заходами, а також те, що засуджена самовільно, без дозволу органу пробації залишила місце постійного проживання.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішення обгрунтовано взято до уваги і те, що ОСОБА_6 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності Підволочиським ВП Тернопільської області, а саме 25 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП, 26 жовтня 2019 року за ст. 180 та ст. 152 КУпАП, 17 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 18 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 109 КУпАП, 24 жовтня 2019 року за ст. 152 КУпАП ; постанови про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності - від 15 та 18 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 109, ст. 176 та двічі за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за які на ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у виді попередження та штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративні правопорушення, за які на ОСОБА_6 накладено стягнення є малозначними і не суттєвими, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність скасування засудженій ОСОБА_6 іспитового строку та направлення її для відбування покарання у виді обмеження волі.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що засуджена у зв`язку із насильством та агресією зі сторони чоловіка, змушена була залишати свій дім та тимчасово змінити місце проживання. При цьому апеляційний суд бере до уваги, що у підтвердження цих доводів засуджена та захисник не подали будь-яких достовірних доказів про те, що ОСОБА_6 зверталась до правоохоронних органів із заявами про застосування щодо неї насильства.

Окрім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що засуджена належить до соціально незахищених верств населення, що у ОСОБА_6 відсутній умисел на невиконання покладених на неї обов`язків і засуджена позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога або психіатра, оскільки такі не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків, про систематичне вчинення нею правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази у їх підтвердження.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 порушила порядок та умови іспитового строку, належним чином не виконала покладені на неї обов`язки, при цьому, проігнорувавши винесене їй письмове попередження про можливість скасування іспитового строку, що в свою чергу свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, а тому її виправлення та перевиховання у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, буде можливим лише за умови відбування покарання у виді реального позбавлення волі.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 безпідставно скасовано іспитовий строку, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеним вище й не впливають на висновок суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови в задоволенні подання органу пробації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника - адвоката адвоката ОСОБА_7 , - задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників судового розгляду - сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено, і не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, сторона захисту позбавила себе можливості надати докази, пояснення чи заявити відповідні клопотання у ході розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2022 року, якою задоволено подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_6 для відбування призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 липня 2019 року покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді: