Справа № 136/161/23
провадження №1-кп/136/9/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 12.01.2023 та додані до нього матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно - технічна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалід ІІ групи, невійськовозобов`язаний, працюючого водієм ТОВ «Племінний завод Україна», раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 на початку грудня 2021 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, без здачі іспитів та не отримуючи посвідчення тракториста-машиніста у встановленому законом порядку, у мережі Інтернет домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про виготовлення та подальше придбання з метою використання у власних цілях посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я.

Після цього, у грудні 2021 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», достовірно розуміючи, що такі дії відбуваються в порушення встановленої законодавством України процедури та що він сприяє таким чином виготовленню підробленого документа, передав тій самій невстановленій досудовим розслідуванням особі для виготовлення посвідчення, тобто офіційного документа, свою фотокартку та персональні дані у вигляді анкетних відомостей, а також кошти в сумі 10000 грн., чим сприяв вчиненню іншою особою підроблення посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях.

Після цього, за короткий період часу, невстановлена особа передала на виконання попередньої домовленості ОСОБА_2 посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , виготовлене на його ім`я.

Згідно висновку експерта № 301/23-21 від 16.01.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_2 , працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою га надає права, з метою його використання.

Крім цього, 12.01.2023 близько 11 години 24 хвилин, ОСОБА_2 , перебував за кермом навантажувача телескопічного марки JCB 531-70 AGRI д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Миру в с. Костянтинівка Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області.

У цей час, у зв`язку з порушенням ОСОБА_2 вимог ст. 125 КУпАП, його було зупинено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_3 , який виконував свої службові обов`язки, визначені Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а також посадовою інструкцією, на підставі п. п. 3 п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення даного адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів. Після зупинки ОСОБА_3 висловив ОСОБА_2 вимогу пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Після цього, ОСОБА_2 , достовірно розуміючи, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 є підробленим та він його у встановленому законом порядку не отримував, умисно передав його працівнику поліції для перевірки, тим самим використавши завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта № 301/23-21 від 16.01.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_2 , працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфи.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінальних проступків, їх правову кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням вимог частини другої ст.381, 382 КПК України, вважає за можливе розглянути даний обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку на підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_2 умисних дій, які виразились у пособництві щодо підроблення посвідчення та використанні завідомо підробленого посвідчення, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий; за місцем проживання відповідно до відомостей органу місцевого самоврядування характеризується задовільно; працює водієм ТОВ «Племінний завод Україна», за місцем роботи характеризується виключно із позитивної сторони; є інвалідом ІІ групи згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААЕ за №028389; не одружений; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинених ним кримінальних проступків, їх наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують його, а також вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 буде покарання призначене в межах санкції частин статей, за якими інкриміновано його діяння, із застосуванням ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

При призначенні вказаного покарання, суд приймає до уваги роз`яснення наведені в абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", та враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 має ІІ групу інвалідності, відтак альтернативне покарання у виді обмеження волі до нього не може бути застосоване, доказів наявності на його утриманні неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку не надано, тоді як встановлено, що обвинувачений офіційно працевлаштований, відтак має дохід у вигляді заробітку.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім заходом примусу, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому та забезпечить дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Питання про арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2023 суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст.368,370,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_2 , - залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 16.01.2023 у порядку ч.4 ст.174 КПК України, не скасовувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 70 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Світлана ШПОРТУН