Провадження №1-кп/369/1288/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Білозерського району Херсонської області, не працює, має неповну середню освіту, має неповнолітню дитину 2012 р.н., розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні поставлено на обговорення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки закінчується двомісячний термін застосування даного запобіжного заходу.

Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: обвинувачений не має постійного місця проживання, не працює, немає міцних соціальних зв`язків, може впливати на потерпілого та свідків, допит яких ще не проведений у справі та переховуватися від суду.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав його необґрунтованості належними доказами зокрема і не обґрунтованості підозри, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, немає міцних соціальних зв`язків, не працює, може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованому йому злочину; а також враховуючи можливість впливу на свідків та потерпілого, які ще не допитані в цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі розгляду справи, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на вказане, суд вважає доводи сторони захисту не обґрунтованими щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на інший не пов`язаний з позбавлення волі, оскільки інший запобіжний захід не зможе бути достатніми, ефективним та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.
Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України не є особою до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 182, 194, 196,331 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів до 20 січня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1