Провадження № 1-в/127/717/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
представника Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86): ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018.
Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув 3/4 строку призначеного покарання та своє поведінкою і ставленням до праці за період відбування покарання довів своє виправлення.
Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з мотивів викладених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання установи та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання установи, зазначив, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення. Крім того, прокурор зазначив, що дане клопотання є передчасним та застосування ст. 81 КК України відносно ОСОБА_3 нівелюватиме саму мету умовно-дострокового звільнення, а саме запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Засуджений ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд проводити розгляд клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність засудженого ОСОБА_3 та з урахуванням заяви останнього.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України слідує, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
На даний час ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправа колонія (№ 86)».
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018 за ст. 395, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14.02.2019 вирок змінено, призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
З матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній відбув 3/4 строку покарання 10.09.2022, за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, вимог режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 12 разів заохочувався адміністрацією установи. Працевлаштований в майстерні установи.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Разом із тим, матеріали справи не мають достатніх даних про те, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, з матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, з них двічі звільнявся умовно-достроково згідно зі ст. 81 КК України, після чого вчиняв нові злочини, що може вказувати на повторність вчинення ним нового злочину після звільнення, належних висновків та позитивних змін, що створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві не проявляє.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Враховуючи викладене, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, що надійшли до суду та особову справу засудженого ОСОБА_3 суд вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, а тому у клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України слід відмовити
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України ст. 118 КВК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_3 за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2018 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: