Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/475/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2022, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 07.10.2022 по 28.11.2022 включно, в межах строку досудового розслідування.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

04.10.2022 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Слідчим в клопотанні стверджується про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, існування ризиків передбачених п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість його запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2022 застосовано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 07.10.2022 по 28.11.2022 включно, в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину злочину проти власності, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до десяти років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував також обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, але на даний час до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не судимий, має статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, даних про стан здоров`я та характеризуючих даних стороною захисту не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.
Врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний може вливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 особливо тяжкого проти власності, яке було поєднане із застосування насильства та погрозою у його застосуванні відносно потерпілих, суд не визначає розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Матеріали Клопотання не містять доказів вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру. У самому тексті повідомлення про підозру, копію якого було додана слідчим до Клопотання, слідчим власноручно написано про те, що ніби ОСОБА_7 відмовився від отримання цього документа та відмовився ставити підпис про отримання.
Жодних доказів того, що ОСОБА_7 отримав повідомлення про підозру КП № 0000603 від 15.08.2022 року, а орган досудового розслідування вжив заходів щодо належного повідомлення особи про підозру, матеріали кримінального провадження не містять. Відтак, він не може вважатись підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні.
Ризики, визнані судом доведеними є необґрунтованими та недоведеними стороною обвинувачення.
Вважає, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги сторони захистута вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні? судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
????? Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами справи встановлено наступне.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000603 від 15.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
28.09.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що надані слідчим докази, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18.06.2022, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.08.2022, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.08.2022, 28.12.2019, 13.04.2020, 28.07.2020, протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 19.08.2022, 09.01.2020, 31.07.2020, протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 від 18.08.2022, від 12.08.2020, від 02.01.2020, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 27.12.2019 та протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14.08.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 17.08.2020, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.04.2020, 28.12.2019, 29.07.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 24.01.2020 та від 31.07.2020, чеки ПАТ КБ «Приватбанк», протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 08.01.2020, від 29.07.2020, чеки ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 62-64 (зворот)), протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 08.01.2020, 29.07.2020, витяг з катки ОСОБА_19 по ОСОБА_12 (а.с. 70-73 (зворот)), протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 08.01.2020, 31.07.2020, витяг з катки ОСОБА_21 по ОСОБА_13 (а.с. 84), протокол допиту свідка ОСОБА_22 віл 12.08.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 13.02.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 11.06.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 02.07.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 13.07.2020, протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 06.04.2020, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, контроль за телефонними розмовами від 06.04.2020, в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України.

.

Судом вірно зазначено, що злочин передбачений ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Зазначаючи про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що ризики, передбачені п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України є недоведеними, оскільки належного обґрунтування, як і доказів їх існування слідчим та прокурором не надано.

При перевірці зазначених висновків колегія суддів встановила,що
- посилаючись на п.3 ч.1 ст.177 КПК України орган досудового розслідування зазначає про можливість впливу на свідків.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи наявність ризику, що ОСОБА_7 перебуває у статусі «вор в законі» не визначає на підставі чого суд дійшов цього, якими доказами підтверджується даний «статус».

Суд зазначаючи про те, що підозрюваний може впливати на свідків, як особисто так і через третіх осіб не надає належного обґрунтування даному твердженню. До матеріалів клопотання не надано відомостей, які саме свідки підпадають під дану вірогідність, в наслідок чого орган досудового розслідування дійшов такого висновку. Належно обґрунтованих відомостей про те, що ОСОБА_7 підтримуючи контакти із своїми знайомими висловлює намір прямо чи опосередковано здійснювати вплив на свідків, інших учасників кримінального провадження, з метою зміни їхніх показань не надано;

- посилання на п.5 ч.1 ст.177 КПК України на вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, є суперечливим.

Прокурор надаючи пояснення суду зазначив, дійсно перебуває інше кримінальне провадження на розгляді в суді першої інстанції. Органи досудового розслідування мають намір об`єднати два кримінальних провадження. Учасниками судового розгляду є ті самі люди, з тих же підстав але з іншою кваліфікацією інкримінованого злочину.

В судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженні №0000172 від 30.06.2021. Запобіжний захід обрано до 27.11.2022 включно. В матеріалах клопотання міститься копія постанови суду та обвинувального акту.

Суд першої інстанції визнав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Прокурором в заперечення апеляційної вимоги, щодо відсутності відомостей в ЄРДР про вручення підозри підзахисному, надав витяг від 24.10.2022 року в якому містились відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_7 , однак зазначені відомості є не повними, та встановити, коли саме вони були внесені до ЄРДР на час розгляду апеляційної скарги не представилось можливим. Більш конкретних відомостей суду апеляційної інстанції не надано.
Прокурор зазначив, що вручення підозри проводилось за присутності захисників підозрюваного та мало фіксацію технічними засобами. Зазначені відомості судом першої інстанції не перевірялись, та не порушувалось питання щодо оцінки цих відомостей судом апеляційної інстанції. Захисник ОСОБА_27 зазначив, що він не виконував повноваження захисника в даному кримінальному провадженню на час повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що не спростовано стороною обвинувачення.
Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді апеляційної скарги не порушувалось питання про дотримання процедури повідомлення особи про підозру, своєчасність внесення відповідних записів до реєстрів, їх належність та відповідність. Апеляційний суд виходить із відомостей які були досліджені під час розгляду клопотання, та погоджується, що виходячи із наявних матеріалів, які містяться в клопотанні формально вбачаються ознаки інкримінованого правопорушення.

При розгляді апеляційної скарги не знайшли підтвердження, та відсутні належні докази щодо посилання прокурора в судовому засіданні про те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебував в розшуку та знаходиться під санкціями РНБО.
Зазначені посилання не були предметом перевірки судом першої інстанції при розгляді клопотання. Прокурором не надано підтвердження того, що підозрюваний перебував у розшуку в даному кримінальному провадженні, та обґрунтування того, яким чином зазначені посилання впливають на вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, та підтвердження ризиків.

Матеріали клопотання не містять будь-яких відомостей щодо характеризуючих даних підозрюваного його матеріального стану.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, сама по собі підозра у вчиненні навіть особливо тяжкого злочину без урахування особи підозрюваного, способу вчинення злочину, доказів, які підтверджують її винуватість та інших обставин, які мають відношення до справи, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:
при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;
при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;
при ризику вчинення ним подальших правопорушень;
при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.
Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Законодавець на теперішній час зобов`язує слідчого суддю і суд підходити до вирішення питання про обрання запобіжного заходу не механічно, а оціночне щодо кожної окремої підстави, керуючись у цьому разі принципом презумпції невинуватості й правилами, які з цього принципу випливають, у тому числі правилом про тлумачення всіх сумнівів у доведеності обставин, на яких ґрунтуються обвинувачення та ризики, на користь підозрюваного/обвинуваченого.

Колегія суддів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зважаючи на пред`явлену підозру, відсутність підтверджених ризиків, не може керуватися як на підставу обрання найсуворішого запобіжного заходу припущеннями сторони обвинувачення про можливе звільнення з-під варти в інших кримінальних провадженнях.

Колегія суддів дослідивши матеріали клопотання та апеляційної скарги в їх сукупності дійшла висновку щодо задоволення поданої апеляційної скарги.

Презумпція невинуватості закріплена у ч.1 ст.62 Конституції України, де вказано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Дана презумпція діє на стадії досудового розслідування, судового розгляду і відповідно при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу також одержує свій прояв. Під час обрання запобіжного заходу презумпція невинуватості проявляється у тому, що у судові засіданні, так само як і в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу не може йтися про доведення вини підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відмова в задоволенні обрання запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не позбавляє сторону обвинувачення за наявності належних підтверджених доказів повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням щодо обрання запобіжного заходу у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183,376, 404,407,419,422 КПК України, колегія суддів ,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2022 скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2