Справа № 466/4723/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/784/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 466/4723/22 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 389 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, з врахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він, будучи раніше судимим 05.04.2022 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт. 17.05.2022 ОСОБА_5 , у відповідності до вимог Наказу Міністерства Юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі», роз`яснено порядок виконання покарання у виді громадських робіт, повідомлено, що останній у відповідності до ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування зазначеного вище покарання та видано направлення у ЛКП «Балатон-409», що за адресою м. Львів, вул. Мазепи, 11, для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 18.05.2022.

Також, 17.05.2022 ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України письмово попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбування вищевказаного покарання.

Однак, ОСОБА_5 маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та в порушення обов`язків, визначених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, починаючи з 24.05.2022 по даний час не виконував призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин, на виклики Шевченківського районного відділу Державної установи «Центр пробації» у Львівській області не з`являвся, чим ухилився від відбування покарання у виді 60 годин громадських робіт та продовжує ухилятися від відбування вказаного покарання по даний час.

На вирок суду прокурор ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду щодо ОСОБА_5 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 місяців арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Шевченківського районного суд м. Львова від 30.06.2022, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 місяців арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.06.2022 та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2022 призначено однакові за видом та розміром покарання 3 місяці арешту, які, відповідно до вимог закону, не підлягають поглиненню між собою.

Тобто, Шевченківський районний суд м. Львова при визначенні ОСОБА_5 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечив доводи апеляційної скарги прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і вмотивованим.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, є доведеною та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи відповідно до вимог ст. 65 КК України ОСОБА_5 покарання у виді трьох місяців арешту, місцевий суд зазначив, що враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку, особу винного, який раніше судимий; відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише в разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Апеляційний суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав в повному обсязі, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді двох місяців арешту, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України вчинено ОСОБА_5 до ухвалення вироку Шевченківським районним судом м. Львова від 30.06.2022, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді трьох місяців арешту, апеляційний суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох місяців арешту.

У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11