Справа № 191/2406/22
Провадження № 1-кп/191/173/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника обвинуваченої -

ОСОБА_5

педагога - ОСОБА_6

представника сектору ювенальної превенції Синельниківського РУП - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Мар`ївка Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянка України, українка, учениця 8-го класу Первомайського ліцею, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Приблизно о 19 годині 20 хвилин 3 серпня 2022 року неповнолітня ОСОБА_8 знаходилась в будинку АДРЕСА_2 , з дозволу у господаря ОСОБА_9 , про інвалідність якого ОСОБА_8 відомо.

Далі, перебуваючи в кімнаті будинку, за вище зазначеною адресою, неповнолітня ОСОБА_8 , помітила мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5А» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який знаходився на верхній частині дивану, на якому в той час сидів потерпілий, та усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_9 є інвалідом та не зможе фізично завадити вчинити злочинні дії відносно нього, у зв`язку з чим у неї раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022).

Неповнолітня ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що її дії носять відкритий характер, в присутності свідка неповнолітньої ОСОБА_10 , яка не знала про злочинні наміри неповнолітньої ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів сіла поряд з потерпілим ОСОБА_9 на диван, та перебуваючи справа від ньго, відкрито викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5А» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1100 грн (одна тисяча сто грн.), після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою вину визнала повністю, пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснила, що повертаючись з відпочинку з подругою ОСОБА_10 вирішили зайти до ОСОБА_9 попросити попити води. Він запросив їх в будинок, вони попили води, потім сидячи втрьох на дивані, розмовляли, телефон лежав на дивані поруч з ОСОБА_9 . Вийшовши з ОСОБА_10 в туалет, вона повідомила їй про свій намір викрасти мобільний телефон. Коли вони повернулись в будинок, вона мовчки взяла мобільний телефон, який лежав на дивані поруч з ОСОБА_9 , і з ОСОБА_10 вийшли з будинку. При цьому ОСОБА_9 кричав їй в слід: «Стій», але вона на це не реагувала. Потім витягнула сім-карту з телефону, щоб ніхто чужий не дзвонив. В цей же день вона видала працівникам поліції мобільний телефон. Телефон викрала для власного користування, оскільки на той час в неї не було телефону. Їй було відомо, що потерпілий ОСОБА_9 інвалід, тому раніше приходили з подругою до нього додому допомагати по господарству. Розуміє, що вчинила неправильно, розкаюється.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 пояснила, що про скоєне дізналась від доньки ОСОБА_13 , коли вже приїхали працівники поліції. ОСОБА_13 вихованню піддається важко, інколи слухається, інколи ні, іноді помічала, що ОСОБА_13 курить. Вона окрім ОСОБА_13 , ще має трьох малолітніх дітей. Батька у дітей не має, тому виховує їх одна. Офіційного місця роботи не має, а має тимчасові підробітки. ОСОБА_13 розповіла їй, що викрала телефон, бо їй захотілося його взяти собі. Разом із працівниками поліції їздили до потерпілого повернути телефон. Просила суд не позбавляти волі її доньку.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засіданні не з`явився, але скористався своїм правом надати суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, матеріальний збиток йому відшкодовано повністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має та не буде мати. Питання щодо міри покарання просив вирішити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що 03.08.2022 року близько 19 г 20 хвилин за місцем його мешкання: АДРЕСА_2 , дві жительки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 відкрито викрали в умовах воєнного стану мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5А», який належить заявнику (т. 2 а. с. 9);

протоколом огляду місця події, згідно якого було проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а. с. 11 - 12);

заявою законного представника обвинуваченої - ОСОБА_5 , згідно якої вона добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5А», який забрала у своєї доньки ОСОБА_8 , яка викрала його 03.08.2022 року у ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 13);

протоколом огляду місця події, а саме, дороги біля житлового будинку по АДРЕСА_1 , де гр. ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон (т. 2 а. с. 14 - 15);

постановою про долучення до провадження речових доказів - мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 5А» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 (т. 2 а. с. 27);

висновком судово-товарознавчої експертизи № 2035/22 від 08.08.2022 року, якою встановлена ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 5А» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 03.08.2022 року становила 1100 грн. (т. 2 а. с. 34 - 37);

протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав за зовнішніми ознаками серед наданих речей свою річ, а саме, мобільний телефон (під № 1) (т. 2 а. с. 53 - 57);

протоколом огляду предмету (т. 2 а. с. 58);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю неповнолітньої ОСОБА_8 , в ході якого вона пояснила та показала обставини вчиненого нею кримінального правопорушення 03.08.2022 року щодо відкритого викрадення мобільного телефону у ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 80 - 84).

Суд, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному та повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку. Так, вищезазначені показання обвинуваченої та письмові матеріали кримінального провадження узгоджуються між собою та в своїй сукупності повністю підтверджують встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання неповнолітній обвинуваченій суд враховує обставини скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, його наслідки, особу винної, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_8 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з місця проживання та навчання характеризується негативно, родина ОСОБА_5 знаходиться під соціальним супроводом у КУ «Центр надання соціальних послуг Іларіонівської селищної ради», як така, що опинилася у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків з виховання дітей, мати неповнолітньої ОСОБА_8 - ОСОБА_5 має статус одинокої матері, їх житлово-побутові умови задовільні, вину визнала повністю, щиро розкаялась в скоєному та зробила для себе певні висновки, матеріальна шкода відшкодована потерпілому законним представником обвинуваченої шляхом повернення майна в день вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про вжиття нею заходів на усунення заподіяної шкоди.

В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою та усунення заподіяної шкоди.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст.67 КК України суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Згідно досудової доповіді Синельниківського міськрайонного відділу філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області неповнолітня проживає в неповній багатодітній родині, яка опинилась у складних життєвих обставинах. В родині наявні фінансові труднощі, матір притягувалась до адміністративної відповідальності за використання державних виплат на власні потреби. Зафіксовано факти регулярного вживання матір`ю ОСОБА_13 алкогольних напоїв Сім`я перебуває на обліку Комунальної установи "Центр надання соціальних послуг" та Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради. За наданою службами інформацією, умови проживання неповнолітньої незадовільні, немає елементарних побутових умов. ОСОБА_13 не забезпечена необхідним одягом, предметами гігієни, продуктами та приладдям для навчання. Неповнолітня та її матір неохоче йдуть на контакт з працівниками соціальних служб та вчителями. Профілактична робота з родиною ОСОБА_14 показує низький рівень ефективності. Окрім цього, за наявною інформацією. матір неповнолітньої неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та скоєння домашнього насилля по відношенню до брата обвинуваченої. Поведінку ОСОБА_13 , місце перебування дитини (у тому числі в нічний час), виконання нею домашніх завдань з навчального закладу ніхто не контролює. ОСОБА_13 вживає алкогольні напої, її оточення складається з осіб, які мають рисиантисоціальних особистостей. Соціально-побутові умови обвинуваченої не задовільні. ОСОБА_13 навчається в 8 класі філії Шахтарської гімназії Первомайського ліцею Іларіонівської селищної ради. КУ "ЦНСП Іларіонівської с/р, де родина неповнолітньої перебуває під соц. супроводом, повідомляє, що з навчального закладу надходять скарги, що учениця не виходить на зв`язок, завдань які передають вчителі не виконує. З інформації наданої ліцеєм встановлено, що старанності в навчанні ОСОБА_13 не проявляє, часто не виконує домашні завдання, тому навчальні досягнення низького та середнього рівня. Як повідомляє навчальний заклад, під час освітнього процесу ОСОБА_13 намагаючись привернути до себе увагу, буває грубою, перемовляється. У присутності подруги, ОСОБА_10 , поводить себе зухвало, на зауважння реагує сміхом, дозволяє вживання ненормативної лексики.Під час освітнього процесу пропусків занять без поважних причин у ОСОБА_13 не було. На даний час, через матеріальну скруту мати, ОСОБА_16 , не в змозі створити дитині умови для дистанційного навчання, тому педагоги відвідують сім`ю ОСОБА_17 вдома, намагаючись залучити ОСОБА_13 до навчання. Проте, ОСОБА_13 не виявляє старанності. Дитина немає місця для навчання; зошити і підручники неохайні. Інформації щодо проблем зі здоров`ям немає. Проте, у зв`язку з неявкою обвинуваченої та її матері до відділу пробації встановити поточний стан здоров`я обвинуваченої не надалось можливим. На обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_13 перебуває під соціальним супроводом КУ "Центр надання соціальних послуг" та Служби у справах дітей Іларіонівської селищної ради у зв`язку із зловживанням алкоголем. Постановою Синельниківського міськрайонного суду від 24.08.2022 матір обвинуваченої, ОСОБА_16 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.2, 3 ст.184 КУпАП за те, що її дочка ОСОБА_13 , разом з неповнолітнім братом, в громадському місці розпивали алкогольні напої та своєю поведінкою ображали людську гідність і громадську мораль. За результатами проведеного аналізу отриманої характеризуючої інформації відносно неповнолітньої встановлено. що вживання алкоголю ОСОБА_13 є систематичним та вважається нормою в колі її оточення. За наявною інформацією, ОСОБА_13 близько спілкується з однокласницею ОСОБА_10 (яка виступає свідком за поточним провадженням). З характеристики з навчального закладу встановлено, що ОСОБА_13 в присутності подруги завжди поводить себе грубо та зухвало, перемовляється з вчителями, реагує на зауваження сміхом, дозволяє вживання ненормативної лексики. ОСОБА_10 проживає у неповній родині, яка має статус СЖО, її матір неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, у тому числі за відсутність контролю за дочкою ( ОСОБА_10 17.09.2022 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння побила вікна односельчанину, а 03.10.2022 перебувала в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння). Окрім цього, старший брат ОСОБА_13 , з яким вона проводить багато часу та підтримує дружні стосунки, веде антисоціальний спосіб життя (регулярно розпиває алкогольні напої, вчиняє хуліганство - 16.10.2022 кидав каміння у вікна односельчанину). Отже, особи з яких складається коло спілкування ОСОБА_13 (подруга та старший брат), з якими вона проводить багато часу, ведуть антисоціальний спосіб життя (займаються бродяжництвом, вживають алкоголь, скоюють адміністративні правопорушення). ОСОБА_13 , перебуває на обліку дітей, що перебувають в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Іларіонівської с/р. Підстави перебування - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, вживання алкогольних напоїв. На співпрацю зі спеціалістами служби матір неповнолітньої йде не охоче. З тих же підстав, родина неповнолітньої перебуває під супроводом КУ "ЦНСП Іларіонівської с/р. Згідно інформації з сайту Судова влада, мати неповнолітньої, ОСОБА_16 , систематично притягується до адміністративної відповідальності за ч.ч 1,2 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Обставини за яких на громадянку складені протоколи свідчить про байдужість до виховання дітей. Житлові умови родини не задовільні. Відсутні елементарні побутові умови. Згідно довідки з навчального закладу матір не приділяє належної уваги вихованню дочки, не контролює місце її перебування у вечірній час, не володіє інформацією про коло друзів. За інформацією з КУ "ЦНСП Іларіонівської с/р ОСОБА_13 бродяжить, періодично не ночує вдома, час від часу вживає алкогольні напої, має негативне оточення. Встановлено, що мати неповнолітньої належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не має суттєвого впливу на дочку, вихованням дитини не займається, на контакт з працівниками соц служб та вчителями йде неохоче, веде аморальний спосіб життя. Через фінансову скруту мати не може забезпечити ОСОБА_13 умови для дистанційного навчання, виконання донькою завдань, які вчителі передають, не контролює. Будь-яка інформація щодо батька неповнолітньої та участі його в вихованні дитини відсутня. З інформації отриманої з КУ "ЦНСП Іларіонівської с/р встановлено, що між матір`ю та ОСОБА_13 часто виникають конфлікти. За наявною інформацією, ОСОБА_13 у вільний час періодично вживає алкогольні напої, спілкується з особами антисоціального спрямування. За інформацією з навчального закладу в минулому ОСОБА_13 брала участь у житті класу, у 5-7 класах відвідувала гурток "Оздоровчий волейбол", у 8 класі гурток - "Юний рятувальник". Перебуваючи на дистанційному навчанні не залучена до просоціальних видів діяльності. Відсутність чи наявність особистісних інтересів на даний час встановити не надалось можливим, засуджена не з`явилась до відділу пробації. за інформацією з навчального закладу встановлено, що у спілкуванні з однолітками ОСОБА_13 буває грубою,на образи дітей реагує імпульсивно. Фізичної агресії не проявляє. Проявляє в сварках з однолітками вербальну агресію (використовує лайку та ін.) Зі слів потерпілого, після скоєння правопорушення ОСОБА_13 він жодного разу не бачив. Ні неповнолітня, ні її матір не вибачились за завдану йому шкоду. На думку потерпілого ОСОБА_13 не розкаюється у скоєному, а самі обставини скоєного правопорушення свідчать про те, що вона заздалегіть спланувала грабіж, знаючи, що він інвалід та скориставшись тим, що він не зможе її зупинити самостійно і проживає сам. Встановити думку обвинуваченої з цього приводу ненадалось можливим через її неявку до відділу пробації. скоєного правопорушення свідчать про те, що вона заздалегіть спланувала грабіж, знаючи, що він інвалід та скориставшись тим, що він не зможе її зупинити самостійно і проживає сам. Встановити думку обвинуваченої з цього приводу ненадалось можливим через її неявку до відділу пробації. Враховуючи перелічені вище фактори, підвищенню ризику ско-єння повторних кримінальних правопорушень сприяють такі з них: - стосунки в сім`ї; - освіта, навчання; - дозвілля та відпочинок; - стосунки з однолітками; - вживання психоактивних речовин; - особисті якості та поведінка. Можливе її виправлення без ізоляції від суспільства. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Санкція ст.186 ККУ не передбачає можливість призначення покарання альтернативного позбавленню волі. Разом з тим, вину неповнолітньої у скоєнні даного злочину на момент підготовки досудової доповіді не доведено у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене та беручи до уваги середню ймовірність вчинення повторного правопорушення за результатами заповнення оцінки ризику скоєння такого правопорушення, її спосіб життя, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченої, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітньої без позбавлення волі на певний строк можливе виключно за умови вилучення ОСОБА_13 з сім`ї з позбавленням або без позбавлення матері неповнолітньої батьківських прав. Рекомендоване органом пробації проходження будь-яких пробаційних програм ОСОБА_13 не покаже позитивного результату, у випадку якщо неповноліня залишиться в середовищі зі сприятливими умовами формування прокримінального мислення, без забезпечення елементарних базових потреб дитини на безпеку, їжу, побутово-гігієнічні умови, можливість навчатися.

Вирішуючи питання про призначення неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_8 одного з покарань, передбачених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, суд, з урахуванням вищевикладеного, виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 102 КК України покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вік неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_20 , її характеристики з місця проживання та навчання, негативність яких виникла через незадовільні умови її життя та виховання з боку матері, пом`якшуючі покарання обставини, а також враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, після якого тяжких наслідків для потерпілого не настало, оскільки ним подано заяву про відсутність матеріального збитку, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої, питання щодо міри покарання просив вирішити на розсуд суду, враховуючи викладені у досудовій доповіді обставини, а також висновок провідного інспектору центру пробації щодо можливості виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_8 повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, без ізоляції від суспільства, із застосуванням правил ст. 69 КК України, а саме призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. ст. 104, 75, 76 КК України.

Надані провідному інспектору центру пробації пояснення потерпілим ОСОБА_9 щодо відсутності у обвинуваченої на його думку розкаяння у скоєному, оскільки неповнолітня та її мати не вибачилися перед ним за завдану шкоду, а також наявна обтяжуюча покарання обставина, не можуть бути єдиними підставами для призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в межах санкції інкрімінованої статті Кримінального Кодексу України, оскільки це суб`єктивна думка потерпілого, який не має жодних претензій, тяжких наслідків для нього не настало та він не наполягав на призначенні покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно вимог ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нёю шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. У зв`язку з відсутністю у неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 майна, достатнього для відшкодування витрат на залучення експерта, суд вважає необхідним стягнути витрати на залучення експерта з законного представника обвинуваченої - ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 368 - 371, 373, 374, 392, 393 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй із застосуванням правил ст. 69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 104 КК України звільнити засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до правил ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 104 КК України суд покладає на засуджену ОСОБА_8 , передбачені правилами ст. 76 КК України, обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_8 не обирався.

Стягнути з законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_3 , на користь судового експерта ОСОБА_21 фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2035/22 від 08.08.2022 року на розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 в розмірі 220 грн. Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 59), залишити в його володінні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1