ун. № 759/155/23
пр. № 1-кп/759/686/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0002594 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 28.07.2022 Шевченківський районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 04.01.2012 відповідно до чинного законодавства отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з категорією «А1», «А» , «В1» « В» , «С1» , «С» , «D1» , «D» та «СЕ».

25.12.2018 співробітниками Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 304446 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 . За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2019 у справі №752/525/19 ОСОБА_3 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 в подальшому не оплатив вищевказаний штраф та не звернувся до Управління патрульної поліції у м. Києві для повернення вищевказаного посвідчення водія, 16.09.2019 в порядку вимог наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» за вихідним № 43443/41/11/4-2019 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з категорією «А1», «А» , «В1» « В» , «С1» , «С» , «D1» , «D» та «СЕ» , видане на ім`я ОСОБА_3 було направлено на зберігання до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в м. Києві.

Після цього ОСОБА_3 у невстановлений час, але не пізніше 09.07.2022, діючи умисно, посягаючи на встановлений законодавством України порядок видачі посвідчення водія, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», уникаючи вказаного порядку, звернувся до невстановленої особи з проханням посприяти отриманню ним вказаного офіційного документу. Коли невстановлена особа погодилась допомогти ОСОБА_3 то останній, з метою виконання свого протиправного умислу, в невстановлені час та місці, надав вказаній невстановленій особі свої анкетні дані для виготовлення бланку посвідчення водія. Далі, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, але не пізніше 09.07.2022, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.01.2012, видане Обухівським РЕВ ДАІ УДАІ МВС у Київській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яке ОСОБА_3 отримав та залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

ОСОБА_3 19.12.2022 приблизно о 13 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «SKODA КAMIQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по Гостомельському шосе, 1/1 у м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 3 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Далі ОСОБА_3 , у відповідності до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04.01.2012, що не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, є підробленим, використав його, пред`явивши його працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

Обвинувачений у присутності захисника не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження. Судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив пособництво у підробленні офіційного докумену, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він використав завідомо підроблений документ.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не працевлаштований, має постійне місце проживання, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховує його відношення до скоєного та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, остаточно визначивши покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, та в період іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за якими призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі стром на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі стром на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді обмеження волі стром на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків ОСОБА_3 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2022 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/55426-ДД від 29.12.2022.

Речовий доказ: посвідчення водія серії серії НОМЕР_1 від 04.01.2012, яке долучено до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1