Номер провадження: 11-сс/813/437/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року про продовження йому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000859 від 28 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України продовжений строк тримання під вартою до 27 березня 2023 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2022 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в оскарженій ухвалі підставою для продовження йому строк тримання під вартою слідчий суддя визначив наявність ризиків того, що перебуваючи на свободі підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також продовжувати вчиняти нові злочини.

Проте існування вказаних ризиків не було підтверджено жодними належними та допустимими доказами і є лише припущенням слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_6 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про його обов`язкову участь в судовому засіданні під час розгляду його апеляційної скарги.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 надіслала заяву, в якій просила розглянути апеляційну скаргу підозрюваного без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК України убачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дотримався вимог ст.199 КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, 27 грудня 2022 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , прибув за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вчинити крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, таємно, шляхом підбору відмички, проникли до приміщення аптеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де з вказаного приміщення викрали інструменти, а саме 2 пари плоскогубців, розвідний ключ, накидний ключ, шуруповерт марки «Макіта», шуруповерт марки «Девольт», перфоратор марки «Макіта», кутову шліфувальну машину марки «Макіта», кутову шліфувальну машину марки «Крафт», фрезер марки гранд «Гранд», що належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після цього покинули місце вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму приблизно 28 000 гривень.

28 грудня 2022 року, о 04 годині 55 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 28 грудня 2022 року;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 28 грудня 2022 року;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , від 28 грудня 2022 року;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 28 грудня 2022 року;

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину громадянина. ОСОБА_6 від 28 грудня 2022 року.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та підозрюваним в апеляційній скарзі не наведено.

З клопотання слідчого убачається, що для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд процесуальних дій, зокрема виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження відомості, отримані внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, апеляційний суд переконаний, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1) та 5) ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Так ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який у разі доведеності вини, йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

За таких обставин продовжує існувати ризик того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.5) ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 хоча і в силу ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості, проте раніше він притягався до кримінальної відповідальності.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , дозволить органу досудового розслідування контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1), 5) ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час продовжують існувати.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404 - 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року, якою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України продовжений строк тримання під вартою до 27 березня 2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4