Справа № 405/7576/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представників управління з питань захисту прав дітей Міської ради
м. Кропивницького: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників сектору ювенальної превенції відділу превенції патрульної поліції
Кропивницького ВП ГУНП
в Кіровоградській області: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
законних представників
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_16 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених: н/л ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003124 від 06.04.2018 року за обвинуваченням:
неповнолітнього ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кропивницький, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого утриманців, неофіційно працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Кропивницький, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого утриманців, неофіційно працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

неповнолітній ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин

05.04.2018 близько 16:30 год., неповнолітній ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходили повз гаражний кооператив «Бьянка», що розташований по вул. Тульська, м. Кропивницького. Проходивши повз гараж № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_19 , неповнолітній ОСОБА_17 спільно з ОСОБА_18 побачили поряд з приміщенням гаражу частину металевих воріт, які не були вмонтовані в конструкцію гаражу, а знаходились на землі поряд з будівлею гаражу. В цей час, у неповнолітнього ОСОБА_17 спільно з ОСОБА_18 винник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, неповнолітній ОСОБА_17 спільно з ОСОБА_18 таємно, шляхом вільного доступу, викрали одну секцію воріт металевих розміром 2 метри в довжину та 1,3 метри в ширину, вагою 100 кг, пофарбованих у синій колір, вартістю 667,00 гривень, яку в подальшому здали на пункт прийому металобрухту. Викрадені гроші неповнолітній ОСОБА_17 з ОСОБА_18 витратили на власні потреби, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 667,00 гривень

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_17 вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі та показав, що 05.04.2018 йшов разом з ОСОБА_18 повз гаражний кооператив «Бьянка», побачили як біля наражу №116 приблизно на відстані 20 метрів в траві лежала частина металевих воріт. Він разом з ОСОБА_18 їх забрали та здали до пункту прийому металу, що знаходиться по вул. Кримській та отримали кошти в розмірі 600 гривень. Через пару днів, коли йому зателефонував прийомщик металу, він дізнався, що ворота належать потерпілому.

У вчиненому розкаюється.

Цивільний позов потерпілого визнає в частині матеріальної шкоди на суму завданої шкоди, а саме: 667 гривень, оскільки зазначив, що пропонував потерпілому поставити ворота на місце, однак, той відмовився, вказавши, що здав їх в пункт прийому металу.

Цивільний позов в частині моральної шкоди не визнає.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі та показав, що 05.04.2018 йшов разом з ОСОБА_17 повз гаражний кооператив, де побачили в траві частину металевих покручених воріт, які вирішили забрати та здати до пункту прийому металу. Через пару днів викупили ворота та повернули потерпілому. Вказав, що ворота не знімали, вони лежали в траві, тому подумали, що вони не чиї, через що і забрали їх.

У вчиненому розкаюється.

Цивільний позов потерпілого визнає в частині матеріальної шкоди на суму завданої шкоди, а саме: 667 гривень,в частині моральної шкоди не визнає.

Окрім визнання обвинуваченими н/л ОСОБА_17 та ОСОБА_18 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, їх вина доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:

- показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що в квітні 2018 року у нього в гаражі викрали ворота, які він виявив в пункті прийому металу, але вони були деформовані і не придатні до використання. Вказав, що гаражем користувався більше 10 років, однак на даний час він знаходиться в розібраному стані, оскільки частина воріт, яка знаходилась на штабі і закривала частину входу до гаражу, відсутня.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі. В обґрунтування вказав, що в зв`язку з викраденням воріт та їх пошкодженням, він замовив нові, за які було сплачено 12222 гривень.

В обґрунтування моральної шкоди вказав, що зазнав значних емоційних та душевних страждань через викрадення воріт, і на даний час має нестабільний стан здоров`я, на відновлення якого необхідний значний час.

- протоколом огляду місця події від 06.04.2018, з фото таблицею до нього, під час якого оглянуто гараж № НОМЕР_1 , що розташований на території гаражного кооперативу «Бьянка» за адресою: вул. Тульська, м. Кропивницький. Під час огляду виявлено відсутність правої частини металевих воріт. Під час огляду нічого не вилучено (а.к.п.12-14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2018, згідно якого, в присутності понятих, серед чотирьох осіб, свідок ОСОБА_20 за зовнішніми рисами обличчя, формою носу та підборідком впізнав невідому йому особу, під номером 4, якою є ОСОБА_17 , який 05.04.2018 разом з ще одним хлопцем здавали йому металеві ворота в пункт прийому металу, та яким він заплатив близько 400 гривень (а.к.п.19-20);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2018, згідно якого, в присутності понятих, серед чотирьох осіб, свідок ОСОБА_20 за зовнішніми рисами обличчя, формою носу та підборідком впізнав невідому йому особу, під номером 3, якою є ОСОБА_18 , який 05.04.2018 разом з ще одним хлопцем здавали йому металеві ворота в пункт прийому металу, та яким він заплатив близько 400 гривень (а.к.п.21-22);

- висновком товарознавчої експертизи №543 від 02.07.2018, згідно якого ринкова вартість за ціною брухту чорних металів, станом цін на 05.04.2018, не представленої на експертизу однієї секції воріт, виготовлених з металу, розмірами 2 метри в довжину та 1,3 метри в ширину, вагою 100 кг, пофарбованих в синій колір може складати 667 гривень(а.к.п.27-31).

Приведені вище та дослідженні судом докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення н/л ОСОБА_17 та ОСОБА_18 інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує діяння неповнолітнього ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Неповнолітній ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Згідно довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_17 в 2009 році знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні, а в 2017 році стаціонарне обстеження за направленням військкомату з приводу змішаного специфічного розладу психологічного розвитку.

Згідно довідки Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського ОСОБА_17 зарекомендував себе негативно.

Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей ВК КМР від 26.10.2018 неповнолітньому ОСОБА_17 створені належні умови проживання: наявні усі комунальні зручності, меблі та побутова техніка, речі повсякденного користування.

Згідно висновку судово психіатричного експерта №361 ОСОБА_17 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді емоційно нестабільного розладу особистості (відповідно МКХ-10, F-60.3), не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої сектором ювенальної пробації м. Кропивницького філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області неповнолітній ОСОБА_17 проживає разом з матір`ю, відповідно до акту обстеження умов проживання встановлено, що будинок має часткові комунальні зручності, наявні меблі та деяка побутова техніка, речі повсякденного вжитку. в сім`ї добрі відносини. Обвинувачений ввічливий у спілкуванні, має багато друзів серед однолітків, не агресивний, здатний розуміти свої вчинки, прагне самовдосконалюватись, небайдужий. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, щиро розкаюється. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали низький ризик небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання, альтернативне позбавленню волі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання неповнолітнього ОСОБА_17 , у відповідності до ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, обтяжуючих покарання неповнолітнього ОСОБА_17 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При прийнятті процесуального рішення суд також бере до уваги висновки представників служби у справах дітей Кіровоградської міської ради та представника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Згідно пояснень представника Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького н/л ОСОБА_17 на обліку не перебував, надходили повідомлення щодо пропуску ним занять, в зв`язку з чим з ним та його матір`ю проводились профілактичні бесіди.
Представник сектору ювенальної превенції відділу превенції патрульної поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області вказав, що до вчинення кримінального правопорушення на обліку не перебував.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного неповнолітнім ОСОБА_17 , кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, досудову доповідь, враховуючи визнання вини останнього, активне сприяння розкриття злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, 104 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України.

ОСОБА_18 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше не судимий.

Згідно довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_18 в 2016 році заходився на стаціонарному обстеженні за направленням військкомату з приводу змішаних розладів психологічного розвитку.

Згідно висновку судово психіатричного експерта №378 ОСОБА_18 в момент скоєння правопорушення не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні до інкримінує мого праовопрушення слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_18 психічним захворюванням не страждає. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_18 проживає разом зі своїм дідусем, який відповідно до рішення ВК КМР від 24.01.2012 являвся опікуном онука на період його неповноліття у зв`язку з тим, що обвинувачений був позбавлений батьківського піклування. Працює неофіційно у приватного підприємця різноробочим. Матеріальне становище задовільне. Відповідно до характеристики з квартального комітету №16 характеризується позитивно. ОСОБА_18 у вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаюється та в повній мірі усвідомлює серйозність своїх протиправних дій, має позитивні плани на майбутнє. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства оцінено як середній.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , у відповідності до ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_18 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, досудову доповідь, враховуючи визнання вини останнього, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_18 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, який в подальшому було уточнено, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить стягнути з обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_17 та ОСОБА_18 по 6111 гривень з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 5000 гривень з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до Закону.
Судом встановлено, що згідно обвинувального акту сума шкоди, що завдана потерпілому визначена з урахування висновку товарознавчої експертизи №543 в сумі 667 гривень. Однак, потерпілий просить стягнути 12222 гривень, мотивуючи тим, що він замовив нові ворота та оплатив роботу по установці їх на гараж. При цьому, в судовому засіданні потерпілий вказував про те, що на даний час гараж розібраний, стоїть без воріт і він ним не користується.

Враховуючи позицію обвинувачених, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову потерпілого в частині матеріальної шкоди на суму 667 гривень, тобто вартості однієї секції воріт, викрадення якої інкримінується органом досудового розслідування в вину обвинуваченим згідно обвинувального акту, шляхом стягнення з обвинувачених по 333,50 гривень.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує ступінь заподіяних моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 в результаті неправомірних дій обвинувачених н/л ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , душевні страждання, які переніс потерпілий у зв`язку із втратою майна, а також дії обвинувачених по поверненню секції воріт, яка була викрадена, що не заперечувалось потерпілим в судовому засіданні, та з урахуванням принципів розумності, виваженості і справедливості, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині на суму 1000 гривень шляхом стягнення з обвинувачених по 500 гривень з кожного.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 572 гривні підлягають стягненню з обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_17 та ОСОБА_18 по 286 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_17 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_17 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_17 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_17 не обирався.

ОСОБА_18 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_18 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_18 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_18 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на користь ОСОБА_6 по 333 /триста тридцять три/ гривні 50 копійок з кожного в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та по 500 /п`ятсот/ гривень з кожного в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_17 на користь держави витрати за проведення експертного дослідження в сумі 286 /двісті вісімдесят шість/.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_18 на користь держави витрати за проведення експертного дослідження в сумі 286 /двісті вісімдесят шість/.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон