Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/441/23

Номер провадження: 1-кп/511/117/23

28 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стоянове Фрунзівського району Одеської області, громадянки України, маючої середньотехнічну освіту у 1989р. закінчила СПТУ № 26 м.Тирасполь за спеціальністю в`язальниця, працюючої неофіційно, розлученої, утриманців не маючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ), точний час під час судового розгляду не встановлено, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Однокласники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, використовуючи електронне обладнання - мобільний телефон марки «OPPO A5s» модель «СРН 1909», IMEI (1) НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 , з сім-картками: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , зі встановленим програмним забезпеченням з розширенням, що надає змогу замінити ІР-адресу "VPN", підключеного до мережі Інтернет-провайдера і програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі "Одноклассники" як користувач « ОСОБА_6 » за веб адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила поширення шляхом опублікування в розділі «Лента» вказаної сторінки, вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної нею сторінки (аккаунту) публікації, що є доступною для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували її сторінку, з наступним змістом: «Пока мы спим, гуляем, отдыхаем, работаем и проводим время со своими близкими, эти мужики защищают Родину! Рискуют собой, погибают. Ради того чтобы мы жили! Не забывайте об этом!», на фоні графічних зображень військовослужбовців зс рф з шевронами з зображенням державного прапора рф та зі зброєю в руках, яка направлена на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію її учасників. Під публікацією наявні наступні позначки: 122 коментарі, 90 репостів, 1716 класів.

Дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

15.02.2023 року між прокурором відділу нагляду за додерженням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 в присутності захисника в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по даному кримінальному провадженню № 0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 436-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести підозрювана за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 436-2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та прокурору.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою в вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просила вказану угоду із прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 також не заперечувала проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердила в суді, що обвинувачена беззаперечно визнала обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодилася на призначення покарання за вчинення злочину за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком, та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості та підтвердив, що вона укладена у його присутності та за його участю. При укладенні угоди права та свободи підозрюваної ОСОБА_4 порушені не були.

Суд роз`яснив обвинуваченій положення ч.2 ст.473 КПК України, відповідно до яких наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у пункті 90 рішення у справі "Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії" від 29.04.2014 (заява № 9043/05) зазначив, що не може бути нічого неналежного в самому процесі укладення угод щодо обвинувачень або міри покарання… У цьому зв`язку Суд дотримується думки про те, що угоди про визнання провини не лише надають такі вагомі переваги, як прискорений розгляд кримінальних справ і зменшення навантаження на суди, прокурорів і адвокатів, але можуть також за умови їх правильного застосування стати успішним інструментом у боротьбі з корупцією та організованою злочинністю і сприяти скороченню кількості призначених покарань, а внаслідок цього і кількості ув`язнених.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Узгодженою угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченої установлена в межах ч.2 ст.436-2 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченої.

Так, ОСОБА_4 раніше не судима, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Частиною 5 ст.65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд враховує, що за положеннями ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Крім того, за змістом ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Таким чином, при звільненні від відбування основного покарання з випробуванням не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд, при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вважає, за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна з можливим звільненням від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків.

Таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення і буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.01.2023 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно, а саме на мобільний телефон марки "ОРРО А5s» модель СРН 1909", синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебуває у прозорому силіконовому чохлі у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_3 , у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , у кількості 1 шт.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню. Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався, тому відсутні підстави для його застосування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.100, 124, 314, 368, 369-371,373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2023 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додерженням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.01.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України і призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.01.2023 року на тимчасове вилучене майно, а саме на на мобільний телефон марки "ОРРО А5s» модель СРН 1909", синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебуває у прозорому силіконовому чохлі у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_3 , у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , у кількості 1 шт.

Речові докази: мобільний телефон марки "ОРРО А5s» модель СРН 1909", синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який перебуває у прозорому силіконовому чохлі у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», номер мобільного телефону НОМЕР_3 , у кількості 1 шт.; сім-карта мобільного оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , у кількості 1 шт., які зберігаються в Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області, після набрання вироком законної сили, повернути засудженій ОСОБА_4 .

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1