Справа № 720/2345/22
Провадження № 1-кп/720/207/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000251від 04 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдована, одруженого, із середньою освітою, непрацюючого раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 10 листопада 2022 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 03 листопада 2022 року приблизно о 17 годині 31 хвилині на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що в с. Мамалига Дністровського району водій автомобіля марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушує Правила дорожнього руху. В ході реагування на дане звернення громадян, працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на узбіччі автодороги неподалік КПП «Мамалига», було виявлено припаркований зазначений транспортний засіб, за кермом якого був ОСОБА_5 .. Під час розмови з ним працівниками поліції було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови, тремтіння пальців рук та почервоніння очей.
В подальшому водію ОСОБА_5 було наголошено про те, щоб він не намагався продовжити рух свого транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, адже відповідальність за такі дії передбачена ст. 130 КУпАП та на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. В ході спілкування з ОСОБА_5 , останній неодноразово висловлював працівникам поліції про намір та бажання керувати своїм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », в якому в той час сидів ОСОБА_6 , де чітко усвідомлюючи, що останній, є працівником поліції і здійснює виконання своїх службових обов`язків, а також усвідомлюючи, що його у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, переслідуючи мету схилення вказаного поліцейського до вчинення дій всупереч його службових обов`язків умисно, протиправно, завуальовано, неодноразово висловлював ОСОБА_6 пропозицію надати неправомірну вигоду. Не дивлячись на висловлену працівником поліції відмову у прийнятті пропозиції про неправомірну вигоду та роз`яснення ОСОБА_5 про наявність кримінальної відповідальності за вказані дії, останній о 18 годині 30 хвилин надав працівнику поліції неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 100 доларів США, які поклав в салоні службового автомобіля поблизу важеля перемикання передач.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.
10 листопада 2022 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю злочину, узгодили покарання обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
При цьому, предмет кримінального правопорушення - 100 доларів США, які стали засобом для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, слід конфіскувати в дохід держави в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 листопада 2022 року про визнання винуватості між заступником керівника Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази кримінального провадження:
- 100 (сто) доларів США, які зберігаються у філії Чернівецького обласного управляння АТ «Ощадбанк», після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави як предмет кримінального правопорушення, який став засобом для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення;
- ДВД диск, який долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в справі.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1