Справа № 682/721/23
Провадження № 1-кп/682/69/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі : головуючої судді ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , при секретарці ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000058 від 14.03.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старий Кривин Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.12.2021 року за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільненого за відбуттям строку покарання,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 09 березня 2023 року, близько 15:00 год. через дерев`яну хвіртку зайшов на огороджену територію господарства загального користування за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, скориставшись тим, що на подвір`ї за вказаною адресою нікого не було підійшов до зачиненого на навісний замок господарського приміщення, що належить ОСОБА_4 , потягнув замок та без згоди та будь-якого дозволу власника господарського приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, діючи умисно, протиправно, з метою особистого збагачення, незаконно проник до господарського приміщення сараю, де здійснив дрібне викрадення чужого майна, а саме: крадіжку кольорового металу вагою 1,4 кг, цим самим порушив право на недоторканість іншого володіння особи - власниці господарського приміщення ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

31.03.2023 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, щиро розкаюється у вчиненому та зобов`язується в подальшому такого не вчиняти;

- потерпіла ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення в результаті вільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу.

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (кримінального проступку), а саме ч. 1 ст. 162 КК України.

- потерпілий не має жодних моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого.

- сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Потерпілий та обвинувачений повністю погоджуються з даною мірою покарання.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у незаконному проникненні до іншого володіння особи, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є проступком.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку визнає повністю, цілком розуміє права, визначені у ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілій ОСОБА_4 зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (проступку). Обтяжуючою обставиною є рецидив кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення та призначення останньому за ч. 1 ст. 162 КК України узгодженого сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Керуючись ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення, укладену 31 березня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, після набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1