Справа № 463/6275/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_2.
Провадження № 11-сс/811/886/22 Доповідач: ОСОБА_3.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

з участю секретаря ОСОБА_7.,

прокурора ОСОБА_8.,

представника власника майна ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції апеляційну скаргу директора ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001170 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України - задоволено.

Накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно власником якого є ДП "Санаторій" Моршинкурорт" Приватного акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" , а саме:

об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 107, який розташований за адресою: Львівська обл., м. Моршин, вулиця Паркова площа, будинок 3а;

об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 107, який розташований за адресою: Львівська обл., м. Моршин, вулиця Паркова площа, будинок 3;

об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 107, який розташований за адресою: Львівська обл., м. Моршин, вулиця Паркова площа, будинок 3б..

На ухвалу слідчого судді директор ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що прокурор не довів існування загрози приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке було накладено арешт, а слідчий суддя не дослідив та не зазначив, яку роль належне ДП "Санаторій" Моршинкурорт" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" на праві власності майно відіграє у процесі доказування, які конкретно відомості, сліди злочину містить, які слідчі дії необхідно провести відносно нього, і які перешкоди чинить власник, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, як і не обґрунтовано, яким саме чином накладення арешту на майно та заборона користуватись власнику майном сприятиме досягненню цілей кримінального провадження.

Зазначає, що ДП "Санаторій" Моршинкурорт" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" тривалий час відкрито володіло нерухомим майном, утримувало його, здійснювало відповідне розпорядження на підставі правовстановлюючих документів, виданих уповноваженими державними органами в порядку чинних нормативно-правових актів.

Твердження прокурора, що під час проведення слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування отримано інформацію про об`єкти нерухомого майна, які перебувають у володінні ДП "Санаторій" Моршинкурорт" Приватного акціонерного Товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" у найближчий час плануються до відчуження, зокрема до продажу, є необгунтованими, не відповідають дійсності.

Вважає, що визнання об`єкта нерухомого майна речовим доказом, не може бути підставою для арешту майна.

Зазначає, що у матеріалах клопотання відсутні докази про обставини вчинення посадовими особами ДП «Санаторій «Моршинкурорт» будь-яких кримінальних правопорушень, а стосується виключно опису можливих неправомірних дій інших юридичних осіб, які не мають відношення до ведення правомірної підприємницької діяльності ДП «Санаторій «Моршинкурорт».

Наголошує, що такий, обтяжливий захід арешту майна із забороною розпорядження та користування, призводить до повної зупинки діяльності ДП «Санаторій «Моршинкурорт». У ДП «Санаторій «Моршинкурорт» безкоштовно проживають 369 внутрішньо переміщених осіб. На даний момент існують постійні запити на оздоровлення різних категорій осіб, зокрема на реабілітаційне лікування застрахованих осіб, санаторно-курортне лікування.

Також зазначає, що клопотання розглянуто з порушенням правил підсудності, оскільки досудове розслідування здійснюють слідчі Головного слідчого управління ДБР у складі органу досудового розслідування ДБР, яке зареєстроване (знаходиться) за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28, тому клопотання мало бути подане до Печерського районного суд м. Києва.

Вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею порушено ст.ст. 8, 9, 21, 22, 27, 64-2, 172, 173 КПК України, оскільки розгляд клопотання відбувся без участі власника майна і копія ухвали судом не надана.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_9. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8. апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника власника майна, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 132 КПК України передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", практики Європейського суду з прав людини, зокрема позицій, викладених у рішенні "Сокуренко і Стригун проти України", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "суд, встановлений законом", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Право на справедливий судовий розгляд "належним судом" має бути забезпечено рівній мірі сторонам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів клопотання Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Із витягу з ЄРДР від 20 серпня 2019 року вбачається, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є Центральний апарат ДБР, юридичною адресою якого є: вул. П.Мирного, 28 м. Київ, тобто такий перебуває у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

09 вересня 2022 року прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10. звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001170 від 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Зазначене клопотання прийняте до провадження слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова та 12 вересня 2022 року за результатами розгляду клопотання ухвалено рішення про задоволення вимог прокурора про накладення арешту на майно ДП "Санаторій" Моршинкурорт" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця".

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею місцевого суду не перевірено, чи відповідає клопотання прокурора вимогам п.1 ч. 2 ст. 132 КПК України, а прокурором не надано підтвердження наявності чітких підстав для зміни територіальної підсудності, а саме звернення до Личаківського районного суду м. Львова.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді з приводу клопотання прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно є передчасними.

З огляду на викладене, ухвалу слідчого судді від 12 вересня 2022 року про накладення арешту на майно слід скасувати та призначити в Личаківському районному суді м. Львова новий розгляд слідчим суддею клопотання прокурора ОСОБА_10 в порядку Глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року про арешт майна скасувати.

Призначити в Личаківському районному суді м. Львова новий розгляд слідчим суддею клопотання прокурора ОСОБА_10 від 05 вересня 2022 року про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001170 в порядку Глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6