Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4268/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2022м. м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000039 та угоду про визнання винуватості від 13.09.2022 року укладену між прокурором та обвинуваченим:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зінці Полтавського р-ну, Полтавської обл., громадянин України, одружений, пенсіонер, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2КК України, -
ВСТАНОВИВ:
28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_6 , діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації на територію України.

24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Громадянин України ОСОБА_5 , з метою спілкування зі своїми знайомими, за допомогою власного мобільного телефону Samsung Galaxy A50 (IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , використовуючи сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 створив електронну сторінку (аккаунт) у месенджерах «Viber», «Telegram», «WhatsApp».

У подальшому, в період часу з 14.03.2022 по 30.03.2022, ОСОБА_5 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься: заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів месенджерів «Viber», «Telegram», «WhatsApp», перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний персональний мобільний телефон, виготовив та поширив у чатах цих месенджерів зазначені матеріали.

ОСОБА_5 , діючи на виконання свого злочинного умислу, 14.03.2022 під час спілкування зі своїм знайомим « ОСОБА_7 » у месенджері «WhatsApp», « ОСОБА_7 » написав: «Друзья хотите передать привет «пидерасту» ОСОБА_8 ? Держите номер телефона этой трусливой чеченской проститутки», на що ОСОБА_5 здійснив виготовлення та поширення текстового матеріалу наступного змісту: «Я думаю потом придется им на коленях извеняться».

Відповідно до висновку експерта № 1398/1666 від 05.09.2022 Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи мовлення у даному текстовому зразку наявні висловлювання, що глорифікують окремих осіб (Путіна, Кадирова).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 21.03.2022 під час спілкування у месенджері «Viber» здійснив виготовлення та поширення у чат з anatoliy9599 текстового матеріалу наступного змісту: «Путин пришел за этими ублюдками и их бандами типа азов. 8 лет убивали суки безнаказано».

30.03.2022 під час спілкування у месенджері «Viber» здійснив виготовлення та поширення у чат з anatoliy9599 текстового матеріалу наступного змісту: «Я не верю этим запроданцам американским. Наш враг всегда была америка и англия, им нужны ресурсы», «Борьба США с Россией до последнего украинца», «Открой глаза», «Самые большие пдарасы в мире сша и англия.

Відповідно до висновку експерта № 1398/1666 від 05.09.2022 Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи мовлення у даному текстовому зразку наявні висловлювання, які містять заперечення збройної агресії проти України.

Зміст даних публікацій, був доведений до відома та доступний до вільного перегляду його знайомих - користувачів месенджерів «Viber», «Telegram», «WhatsApp», а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаних месенджерів, котрі додані до «Контактів».

Тобто, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення інформації антиукраїнської спрямованості, здійснив виготовлення та поширення у месенджерах «Viber», «Telegram», «WhatsApp», у яких міститься: заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.

13.09.2022 року між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника, укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією, обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст.67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування з іспитовим строком.

Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
У разі невиконання обвинуваченим Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просив затвердити укладену між ним і прокурором угоду, укладення угоди є добровільним.
Адвокат ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити укладену угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.09.2022 року укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати у сумі 12081,28грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази:
-мобільний телефон, ноутбук, сім карти, флеш носії повернути ОСОБА_5 .
Скасувати арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава 06.04.2022
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтава протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1