Справа № 541/636/23
Провадження № 1-кс/541/237/2023
У Х В А Л А

іменем України

06 березня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника потерпілих, адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілих, адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача про закриття кримінального провадження №000001 від 01.01.2022, -

ВСТАНОВИВ:

До Миргородського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №000001 внесеного в ЄРДР 01.01.2022 за ст. 125 ч1 , 162 ч.1 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 31.12.2021 року близько 19 години поблизу будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , колишня дружина ОСОБА_5 з невідомою особою заподіяли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 . Після чого наздоганяючи втікаючого ОСОБА_5 , у власну квартиру, незаконно проникла до житла потерпілих, зухвало порушивши їх права власників.

Незважаючи на подані до правоохоронних органів заяви потерпілими, відомості про скоєні кримінальні правопорушення були внесені до ЄРДР лише на підставі ухвали слідчого судді, після оскарження бездіяльності прокурора

Заявник вважає, що при проведенні досудового розслідування дізнавачем не було встановлено усіх обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування проведено неповно, необґрунтовано було прийнято рішення про закриття кримінального провадження 31.03.2022 року про що не повідомлено потерпілих. Оскільки тривалий час органом досудового розслідування не повідомлялось потерпілим про хід досудового розслідування потерпілі звернулися до керівника Миргородської окружної прокуратури з відповідним письмовим запитом. 21.02.2023 року потерпілі отримали копію постанови старшого дізнавача датовану 31.03.2022 року про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленням відсутності ознак складу кримінального правопорушення, з метою отримання. Так як копія постанови не була вчасно направлена жодному із потерпілих, просив поновити строк на подання скарги, як пропущений з поважних причин.

Підтримуючи в судовому засіданні скаргу, представник потерпілих просив скасувати постанову з підстав вказаних у скарзі. Наголошував, що дізнавач всупереч вимог ст. 84,91 КПК України у оскаржуваній постанові не посилається на докази, які були зібрані в ході досудового розслідування, перевірені та оцінені, в наслідок чого остання прийшла до переконання про відсутність ознак кримінального правопорушення. Також необґрунтовано неприйняття доказів добутих в ході досудового розслідування, зокрема висновку судово-медичної експертизи, які свідчать про наявність у особи на яку вказав сам потерпілий ознак вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Крім того вважав, що дізнавач ухилився від збирання об`єктивних доказів, оскільки не провів огляду місця події, не встановив осіб які могли бути свідками скоєння кримінального правопорушення та особу другого нападника, не допитав потерпілих та не провів з останніми слідчих експериментів.

За таких обставин, оскільки досудове розслідування проведено не повно, оскаржувана постанова є необґрунтованою, просив її скасувати, поновивши строк звернення до слідчого судді із скаргою, як пропущений з поважних причин.

Суб`єкт оскарження старший дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день та час розгляду скарги. На вимогу суду направлено для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, представника потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного .

Перевіряючи поважність пропуску заявником строку звернення зі скаргою на постанову слідчого, слідчий суддя зазначає.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000001 від 01.01.2022, постанова про закриття кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 направлена разом з супровідним листом від 31.03.2022 року на адресу АДРЕСА_2 . Відомості про отримання останніми постанови про закриття кримінального провадження у матеріалах справи відсутні.

Як пояснив у судовому засіданні представник потерпілихадвокат ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначену постанову не отримували.

Після звернення 13.02.2023 року до Миргородської окружної прокуратури потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 листом від 16.02.20234 року №54-1390ВИХ-23 було направлена постанова про закриття кримінального провадження, яку вони отримали 21.02.2023 року.

Отже, враховуючи викладене, оскільки суб`єктом оскарження на спростування твердження представника ОСОБА_3 підтвердженого супровідним листом прокуратури від 16.02.2023 року про направлення копії постанови про закриття кримінального провадження від 31.01.2022 будь-яких доказів не надано, слідчий суддя приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За змістом ч. 1ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України. За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в тому числі винести ухвалу про задоволення скарги.

Згідно ч. 2ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження N50000001 СД Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області 01.01.2022 року було розпочато та проводилося досудове розслідування кримінального провадження по факту заподіяння тілесних ушкоджень 31.12.2021 року близько 18 год 40 хв в дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 його колишньою дружиною ОСОБА_7 та невідомою особою за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та за ч. 1 ст. 162 КК України в зв`язку з вчиненням протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9

31.03.2022 року старшим дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженніN50000001від 01.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 162, винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з вказаної постанови, закриття кримінального провадження дізнавач взагалі не обґрунтовує будь-яким доказом ,лише вказує норми закону та наводить формальні загальні фрази.

Постанова не містить будь-які посилання на докази та їх аналіз.

За таких обставин суд вважає слушними доводи представника потерпілих про порушення прав потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , оскільки при проведенні досудового розслідування не зібранні та не перевірені докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема:- не проведено огляд місця події, місця скоєння кримінального правопорушення на які вказують потерпілі;

- не прийнято рішення про процесуальний статус ОСОБА_6 , яка є співвласницею квартири АДРЕСА_3 ;

- не витребувана медична документація, щодо лікування потерпілого ОСОБА_5 внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень та не проведена судово- медична експертиза, з метою встановлення наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 , їх локалізацію, час спосіб та механізм заподіяння виявлених тілесних ушкоджень та ступінь тяжкості;

- не проведені слідчі експерименти з потерпілими з метою отримання об`єктивних даних для експертних досліджень та перевірки їх свідчень, щодо обставин скоєння кримінального правопорушення;

- не встановленоособу іншого нападника та не перевірено причетність до скоєння кримінального правопорушення особи на яку вказують потерпілі;

- не перевірені обставини викладені в рапортах оперативних працівників, інформація щодо місця знаходження відеозаписів із охоронних відеокамер на місці заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не проведено їх вилучення та за наявності огляд відеозаписів, визнання речовими доказами ;

- не встановленоосіб, які могли бути свідками скоєння кримінальних правопорушень та не проведий їх допит щодо обставин кримінального правопорушення;

- незважаючи на встановлення осіб медичних працівників, яким можуть бути відомі обставини скоєння кримінального правопорушення, останні не допитані як свідки,;

- а також не проведені інші слідчі дії з метою встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення представника потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавачем не доведено обставин, що стали підставою для закриття кримінального провадження.

Зібраних доказів недостатньо для обґрунтованого, беззаперечного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Більше того постанова не містить даних у якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, а резолютивна її частина не містить інформації склад якого кримінального правопорушення відсутній. За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 31.03.2022 про закриття кримінального провадження N50000001від 01.01.2022 року необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , адвокату ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 31.03.2022 року про закриття кримінального провадження №000001 від 01.01.2022.

Постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 31 березня 2022 про закриття кримінального провадження № №000001 від 01.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст. 162 КК України, скасувати.

Копію ухвали направити СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області для відому та продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддяОСОБА_1