Провадження № 1-кс/201/3885/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областіх ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, у кримінальному провадженні № 0007172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0007172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, до слідчого/прокурора за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання не заперечив, констатувавши, що не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007172 від 20.12.2022 за підозрою ОСОБА_6 за ч.2 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Донецьк, розуміючи противоправний характер своїх дій, а також незаконні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, з метою зміни меж території та державного кордону, а також сприяння терористичній організації т. зв. «ДНР», вступив до складу окупаційної адміністрації Російської Федерації та був призначений Головою «Донецької Народної Республіки Денисом Пушиліним, Наказом № 350 від 02.07.2022 року на посаду т.зв. «Министра здравоохранения «ДНР».

За період перебування на вище вказаній посаді останній налагодив взаємодію з окремими засобами масової інформації, використовуючи їх для висвітлення діяльності «ДНР» та пропагандистської роботи з популяризації т.зв. «Міністерства охорони здоров`я «ДНР».

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді т.зв. «Министра здравоохранения «ДНР» на тимчасово окупованій території у Донецькій області, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з числа інших членів окупаційної адміністрації РФ (стосовно яких досудове розслідування проводиться в інших кримінальних провадженнях), використовуючи надані владні повноваження, будучи особою, на яку покладено персональну відповідальність за виконання завдань та функцій т.зв. «Министерства здравоохранения ДНР», вчиняє протиправні дії, направлені на порушення конституційних прав громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території Донецької області.

Перебуваючи на посаді, т.зв. «Министра здравоохранения «ДНР» ОСОБА_6 , видає документи, які мають ознаки адміністративно-розпорядчого та нормативно-правових актів, але відповідно до чинного законодавства України є нікчемними.

До підпорядкування т.зв «Министерства здравоохранения ДНР» належать наступні напрямки: «Департаменти здравоохраненния ДНР; отделы здравоохраненния ДНР; секторы здравоохранения ДНР».

09 грудня 2022 року відповідно до вимог ст. ст. 42, 276-279, 480, 481 КПК України відносно ОСОБА_6 складено повідомлення підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

20.12.2022 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 було виділено в окреме провадження № 0007172 від 20.12.2022.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 25.07.2022 ; рапортом оперативного підрозділу № 78/2/5/5-227 нт від 25.07.2022; протоколами огляду мережі інтернет від 02.09.2022; протоколами огляду мережі інтернет від 31.09.2022; протоколами огляду мережі інтернет від 31.09.2022; протоколом свідка ОСОБА_7 , від 15.11.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2022; висновком експерта № 178 від 31.10.2022; протоколами огляду від 13.12.2022; протоколом огляду від 19.12.2022.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, - умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою групою осіб.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

Оперативно-розшуковими заходами та слідчими (розшуковими) діями встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час постійно перебуває у м. Донецьк, що є тимчасово окупованою територією, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на 13.12.2022; 14.12.2022; 15.12.2022 та 16.12.2022 які було розміщено у засобах масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному сайті «Офісу генерального прокурора» однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомила причини не явки.

09 грудня 2022 року відповідно до вимог ст. ст. 42, 276-279, 480, 481 КПК України відносно ОСОБА_6 складено повідомлення підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, та згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Таким чином, згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 278 КПК України повідомлення про підозру вручено захиснику підозрюваного адвокату Ципліцькому Д,А.

Таким чином 09.12.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, приховувати докази й перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інший злочин.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, постійно проживає на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, підтримує зв`язки з учасниками т.зв. «ДНР», окупаційною владою та ЗС РФ, разом з якими продовжує брати участь у незаконній діяльності, що дає йому можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон через пункти пропуску, не підконтрольні Україні, або залишитися на тимчасово окупованій території, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

На даний час органом досудового розслідування не встановлені всі особи з числа представників т.зв. «ДНР» й окупаційної влади РФ, разом з якими ОСОБА_6 бере участь та сприяє їх незаконній діяльності, а також інші причетні до вчинення вказаного злочину особи, що у випадку не застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнім із такими особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, а також створить передумови для продовження ним вчинення вищевказаного злочину.

З урахуванням викладеного, підозрюваний ОСОБА_6 спроможний:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- перешкодити кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області т.зв. «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, та бюджетні установи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Донецьк Донецької області, є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- протоколом огляду від 31.08.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, а саме під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » талантливым выпускникам 2021-2022 учебного года по благотворительной программе « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» та протоколом огляду від 13.12.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, а саме публікацію на телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 , поездка в АДРЕСА_1 правительства ДНР за неделю»».

Щодо розшуку.

21.12.2022 підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що він постійно перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області та без поважних причин не з`являється на виклики слідчого.

Висновки.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, його оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 110 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої..

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Враховуючи факт переховування ОСОБА_6 від слідства, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину йому може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про його особу, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку є тримання під вартою.

Крім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, визначеного ч. 6 ст. 176 КПК України, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Посилання захисника на те, що він не мав конфіденційної бесіди із своїм підзахисним, що позбавляє наразі висловити спільну правову позицію, слідчим суддею не враховується, оскільки при обранні підозрюваному запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, участь захисника не передбачена, втім, аби не порушувати право на захист, захисник взяв участь у судовому засіданні, йому не створювались перешкоди для прибуття у судове засідання з метою реалізації права на захист. При цьому, у випадку затримання підозрюваного згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після його затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. В такому разі до початку такого розгляду захисник має право на конфіденційну бесіду із своїм підзахисним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, у кримінальному провадженні № 0007172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.12.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9