Провадження №1-і/523/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4

прокурора- ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_6

розглянувши матеріали клопотання у кримінальному провадженні по звинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000214 від 14.02.2018 по обвинуваченню ОСОБА_8 за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_9 за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_7 за п.12 ч. 2 ст.115, ч. І ст. 125, ч. 2 ст. 146 КК України перебувало на розгляді у Скадовському районному суді Херсонської області.

При цьому, як слідує із Розпорядження Голови Верховного Суду від 26.09.2022 № 52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» у зв`язку із неможливістю Скадовського районного суду Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ за Суворовським районним судом м. Одеси.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскількі обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, зареєстрований на території Луганської області, яка наразі не перебуває під контролем України, а громадянка, яка надала заяву, щодо його перебування за місцем її мешкання не є його близьким родичем та взагалі наразі суд позбавлений можливості з`ясувати її справжні наміри та підтвердити її особу.

Захисник надав клопотання та просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання ОСОБА_10 у АДРЕСА_1 , при цьому на запитання суду пояснив, що остання не є його родичкою, але готова надати йому житло.

Обвинувачений підтримав думку захинсика, також пояснивши, що ОСОБА_10 є подругою його матері та наразі за зазначеною адресою також мешкає його матір. Будь-якого підтвердження він надати не може.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.3 ст.331 КПК України, підстави ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, з метою запобігти незаконним діям обвинуваченого, а саме переховуватись від правосуддя, впливати на свідків, враховуючи те, що він офіційно не працевлаштований, а також той факт, що суд позбавлений можливості підтвердити сособу ОСОБА_10 та переконатись у тому, що заяви, які надійшли до суду були написані саме нею та без будь-якого впливу, суд вважає за доцільне продовжити відносно зазначеного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Враховуючи положення ч.ч.3,4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи обвинуваченого, відсутності постійного місця роботи, та обставин злочину, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника про заміну запобіжного заходу ОСОБА_7 - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 КК України, задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до 31.03.2023 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачених КПК України, у розмірі - 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2021 року 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору та іншим зацікавленим особам для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_11