Справа № 283/556/22
Провадження №1-кп/283/48/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , особи, щодо якої внесено клопотання ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000003 від 05.01.2022 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Діброва Поліського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, з 3 групою інвалідності,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої. А саме в період часу з 25 січня по 21 травня 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , яке виражалося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, і погіршило якість її життя.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 25 січня 2021 року 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю. Щодо останнього складено адміністративний протокол серії ВАБ № 613153 від 25.01.2021, який в подальшому направлено до Малинського районного суду для розгляду.

Далі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 10 лютого 2021 року близько о 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки, ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю. Щодо останнього складено адміністративний протокол серії ВАБ № 513182 від 10.02.2021, який в подальшому направлено до Малинського районного суду для розгляду.

Далі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 18 березня 2021 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_5 , повторно протягом року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки, ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Щодо останнього складено адміністративний протокол серії ВАБ № 513193 від 18.03.2021, який в подальшому направлено до Малинського районного суду для розгляду.

Далі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 21 травня 2021 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , повторно протягом року, за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Щодо останнього складено адміністративний протокол серії ВАБ № 670247 від 21.05.2021, який в подальшому направлено до Малинського районного суду для розгляду.

За результатами розгляду адміністративних проколів серія ВАБ № 613153 від 25.01.2021, серія ВАБ №513182 від 10.02.2021, ВАБ №513193 від 18.03.2021; ВАБ № 670247 від 21.05.2021 постановами Малинського районного суду від 11.02.2021 у справі № 283/376/21, від 03.03.2021 у справі № 283/520/21, від 01.04.2021 у справі № 283/839/21, від 28.05.2021 у справі № 283/1428/21 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно його співмешканки ОСОБА_4 .

Далі, діючи систематично, протягом року, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 16 грудня 2021 року близько 13 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство у вигляді словесних образ, висловлювань нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності останньої.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта № 35-2022 судово-психіатричної експертизи, з раннього дитинства виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом (F70.1 МКХ-10), на час вчинення суспільно-небезпечних дій 16.12.2021 також виявляв ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, що ускладнена вживанням алкоголю, а тому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом.

За клопотанням захисника адвоката ОСОБА_7 судом було призначено повторну комісійну судово-психіатричну (амбулаторну) експертизу, висновком № 82-2023 від 31.01.2023 якої встановлено, що ОСОБА_5 з раннього дитинства та на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладнену вживанням алкоголю (F70.1 МКХ-10); ступінь наявної у ОСОБА_5 розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Особа, відносно якої внесено клопотання, у судовому засіданні пояснив, що проживав із ОСОБА_4 , допомагав їй по господарству, рубав дрова, бувало, що між собою сварились.

Законний представник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, зазначила, що ОСОБА_5 дуже допомагає їй по господарству, без нього їй буде тяжко обходитись із заготівлею дров. Підтвердила, що бували випадки конфліктів між ними, сварок, зокрема, й у стані сп`яніння. Однак ці конфлікти завжди завершувались примиренням.

Судом досліджені письмові матеріали, подані стороною обвинувачення:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_4 від 16.12.2021;

-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 11.02.2021, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн;

-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 03.03.2021, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн;

-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 01.04.2021, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн;

-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28.05.2021, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин;

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, виходить з положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у Постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положенням ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд з`ясовує, чи мало місце суспільно-небезпечне діяння; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки) Юридичний критерій - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01.02.2022 та 31.01.2023 ОСОБА_5 з раннього дитинства виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом (F70.1 МКХ-10), на час вчинення суспільно-небезпечних дій 16.12.2021 також виявляв ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, що ускладнена вживанням алкоголю, а тому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладнену вживанням алкоголю (F70.1 МКХ-10); ступінь наявної у ОСОБА_5 розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Таким чином, у ОСОБА_5 встановлено наявність як медичного критерію (легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію неосудності (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).

Встановивши, що ОСОБА_5 перебуває у стані неосудності, сторона обвинувачення вказує у клопотанні про наявність у ОСОБА_5 злочинного умислу, усвідомлення протиправного характеру своїх дій та надає оцінку вчиненому за ознаками злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Отже, з урахуванням того, що стан неосудності пов`язаний із відсутністю у особи інтелектуальної та/або вольової ознак, із ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Частина 3 ст. 503 КПК України визначає, що кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. Тобто, юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

ОСОБА_5 , перебуваючи у стані неосудності, не міг усвідомлювати суб`єктивну сторону вчинюваного ним суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність мати умисел, який відповідно до ст. 505 КПК України в цьому випадку встановленню не підлягають.

Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми діями, які полягали у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України при наступних обставинах.

25 січня 2021 року приблизно о 14 год. 00 хв., 10 лютого 2021 року близько о 19 год. 30 хв., 18 березня 2021 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 , погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю.

21 травня 2021 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 за місцем свого проживання висловлювався відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

За результатами розгляду адміністративних проколів серія ВАБ № 613153 від 25.01.2021, серія ВАБ №513182 від 10.02.2021, ВАБ №513193 від 18.03.2021; ВАБ № 670247 від 21.05.2021, постановами Малинського районного суду від 11.02.2021 у справі № 283/376/21, від 03.03.2021 у справі № 283/520/21, від 01.04.2021 у справі № 283/839/21, від 28.05.2021 у справі № 283/1428/21 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно його співмешканки Брязкало 3.1.

Після цього, 16 грудня 2021 року близько 13 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 вчинив відносно співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство у вигляді словесної образи, висловлювань нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності останньої.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Суд, на підставі викладеного, приходить до висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати рекомендовані висновком експерта та запропоновані прокурором примусові заходи медичного характеру - у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.369-372,376,513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - не обирався.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Малинський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1