Справа № 570/4223/22
номер провадження 1-в/570/460/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , представник ВЦ № 131 ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`якимщодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Херсон, громадянина України, прож. та реєстр. АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, працював фоп, розлученого, інв. ІІІ гр., засудженого 14 травня 2021 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_6 відбуває призначене покарання за вказаним вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.05.2021 р. в ДУ "Городоцький виправний центр (№131)".

У зазначеному клопотанні вказано про нявність підстав, визначених ст. 82 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Зазначено, що засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, сумлінно працює, отримував заохочення, під час відбування покарання у виправному центрі порушення режиму утримання не допускав, а застосовані до нього в слідчому ізоляторі стягнення погашені. Фактично відбув 1/3 строку покарання. Вказано, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці доводить те, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор клопотання не підтримав. Зазначив про раніше встановлені судом обставини при розгляді кримінального провадження та постановленні вироку (зокрема, наявність обтяжуючої обставини та позиція потерпілих по справі), та вважає, що заміна покарання не відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України. Зазначив, що в СІЗО до ОСОБА_6 застосовано чотири стягнення протягом короткого періоду часу. Вважає, що отримання засудженим 2 заохочень свідчать про належне виконання ним своїх обов`язків та не підтверджують виправлення засудженого.

Представник установи виконання покарань підтримав колопотання. Зазначив, що засуджений відбув передбачену Законом частину строку покарання, своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці дововів те, що став на шлях виправлення, та про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Відповідний висновок щодо засудженого надано згідно протоколу комісії ДУ "Горордоцький виправний центр № 131" № 20 від 20.10.2022 р. Також вказав, що виконавчі листи про стягнення виплат із засудженого на адресу установи не надходили. У зв`язку із недостатніми обсягами виробництва, що пов`язано із воєнним станом в Україні, та за станом здоров`я (інв. ІІІ гр.) засуджений ОСОБА_6 не залучається до роботи в каменорізний цех та/або інші дільниці, однак залучений до робіт по благоустрою установи, до яких ставиться відповідально та сумлінно. Просив задовольнити клопотання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання з підстав та обгрунтувань наведених у ньому. Зазначив, що засуджений відбув 1/3 частину строку покарання, та згідно протоколу комісії ДУ "Горордоцький виправний центр № 131" № 20 від 20.10.2022 р. надано висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці дововів те, що став на шлях виправлення, що вказує про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Вважає, що установою відбування покарань встановлено усі необхідні умови та підстави, визначені Законом для застосування до засудженого заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Зазначив, що причиною допущених порушень став негативний вплив інших осіб, що утримувались в слідчому ізоляторі, а застосовані в СІЗО стягнення погашені. В подальшому поведінка засудженого змінилася на краще, та у виправному центрі ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно. Виконавчі листи щодо засудженого до виправного центру не надходили. Крім того, надано інформацію про добровільне відшкодування потерпілій заподіяної шкоди в повністю в сумі 220 тис. 205 грн. Доводи прокурора захисник вважає помилковими та недоведеними. Зазначив, що матеріали справи підтверджують те, що засуджений став на шлях виправлення та наявні підстави для здадоволення клопотання. Просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні пояснив про свою поведінку та працю в установі виконання покарань, щодо залучення до праці та отриманих заохочень, про можливість працевлаштування різноробочимна меблевій фабриці за місцем його проживання. Пояснив також про повне відшкодовання потерпілій заподіяної злочином моральної шкоди. Зазначив також про усвідомлення ним необхідності дотримання вимог Закону та наслідки вчинених порушень. Просив клопотання задовольнити.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши подання та додані документи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Із матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 14.05.2021 р. Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. 08.09.2021 р. вирок набрав законної сили.

14.05.2021 р. ОСОБА_6 був затриманий та прибув в ДУ "Хмельницький слідчий ізолятор". Рішенням Міжрегіональної комісії Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з питань визначення особам засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання, - засудженому ОСОБА_6 визначено для відбування покарання виправну колонію мінімального рівня безпеки із полегшеними умовами тримання для засуджених чоловіків та направлено для відбування покарання до сектору мінімального рівня безпеки ДУ "Городоцький виправний центр № 131". 19.10.2021 р. засуджений ОСОБА_6 прибув у виправний центр для подальшого відбування покарання. Початок строку покарання 14.05.2021 р., кінець строку - 14.10.2025 р., 1/3 строку - 14.10.2022 р. Невідбута частина покарання становить 2 роки 9 місяців 22 дні позбавлення волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року).

Частинами 1, 3 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, під час судового засідання у справах цієї категорії необхідно приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Зокрема, ретельно з`ясовується ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці (п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р.).

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду подання.

За час перебування в ДУ "Хмельницький слідчий ізолятор", засуджений ОСОБА_6 чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні засуджений пояснив щодо своєї поведінки в СІЗО, вказуючи, що тимчасово опинився під впливом інших ув`язнених негативної спрямованості, про що в подальшому усвідомив та порушень не допускав. Стягнення погашені.

19.10.2021 року засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ "Городоцький виправний центр №131". За час відбування покарання у зазначеному виправному центрі засуджений характеризується позитивно. Порушень умов відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. На даний час не працевлаштований, у зв`язку з недостатнім обсягом виробництва, проте виявляє бажання працювати. Засуджений проявляє суспільно-корисну ініціативу, приймає активну участь по благоустрою установи. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав два заохочення. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у програмі диференційованого впливу на засуджених за напрямком "Підготовка до звільнення". Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. На профілактичних обліках установи не перебуває.

Згідно висновку комісії ДУ "Городоцький виправний центр № 131" (протокол № 20 від 20.10.2022 р.) засуджений ОСОБА_6 визнаний таким, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів те, що став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

Документи, щодо можливого працевлаштування засудженого, у разі заміни покарання більш м`яким, підтверджують надання ФОП ОСОБА_7 згоди та зобов`язання прийняти ОСОБА_6 на роботу різноробочим за місцем проживання.

Проаналізувавши зміст наведених документів, із урахуванням доводів сторін, пояснень засудженого, суд дійшов висновку про доведеність того, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України (п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р.).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом ст. 82 КК України при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому невідбута частина покарання, призначеного за вироком суду, замінюється більш м`яким покаранням, яке засуджений продовжує відбувати. Така заміна покарання означає, що засуджений фактично достроково звільняється від відбування більш тяжкого виду покарання, однак замість того призначається більш м`який вид покарання. Законодавцем не встановлено при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким обмеження щодо можливості призначення покарання у розмірі меншому ніж невідбута частина покарання, оскільки ст. 82 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення. Обставин, які б забороняли чи перешкоджали застосуванню до засудженого зазначеного виду покарання не встановлено.

Щодо доводів прокурора. У даному випадку прокурор висловлює свою суб`єктивну думку, та не наводить належних обґрунтувань і посилань на відповідні норми кримінального процесуального закону, що унеможливлюють застосування до засудженого ст. 82 КК України. Законом України про кримінальну відповідальність, кримінально-виконавчим законом не передбачено врахування тяжкості злочинів, та інших обставин, встановлених під час розгляду кримінальної справи за вироком у якій відбуває покарання засуджений, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення (див. також ухв. Рівн.АС від 28.01.2021 р. у справі № 570/2043/20). Також не спростовано висновок комісії установи виконання покарань про засудженого ОСОБА_6 , як такого, що став на шлях виправлення та із урахуванням позитивної його характеристики, сумлінної поведінки та ставлення до праці, а також відбуття, передбаченої Законом частини покарання заслуговує на заміну покарання, згідно ст. 82 КК України (додатково див. ухв. Рівн.АС від 30.01.2020 р. у справі № 570/3055/19). Також, із 24.02.2022 р. на всій території України введено воєнний стан, та не в усіх випадках установа виконання покарань має об`єктивно можливість забезпечити залучення усіх засуджених до праці протягом всього строку покарання. Разом з тим засуджений добровільно виконав свій обов`язок відшкодування для потерпілої. Тому, доводи прокурора про те, що засуджений не став на шлях виправлення суд вважає безпідставними та неперконливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного (тобто обраного судом більш м`якого) виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Строк більш м`якого покарання у виді виправних робіт призначається в максимальному розмірі, установленому ст. 57 КК України, - два роки, з визначенням розміру відрахувань в дохід держави - двадцять відсотків, що теж є верхньою межею визначеного цією статтею розміру такого відрахування.

Із урахуванням встановлених обставин, наведених обгрунтувань та аргументації, суд приходить до виснквку про наявність визначених Законом підстав для задоволення клопотання. Враховується також і те, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 щодо засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої основної частини покарання більш м`яким - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 р. у виді позбавлення волі строком 2 роки 9 місяців 22 дні більш м`яким покаранням - у виді виправних робіт, на строк 2 роки з відрахуванням щомісячно в доход держави двадцяти відсотків його заробітку, які відбувати у ФОП ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 ).

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки - обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8