Справа №295/756/23
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

20.01.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000218 від 19.01.2023 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

20.01.2023 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб.

Слідча в клопотанні вказує, що ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб без мети збуту, а в подальшому здійснювала збут наркотичних речовин в місті Житомирі шляхом розміщення «закладок», у зв`язку з чим була затримана безпосередньо під час вчинення злочину.

За вказаним фактом СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 19.01.2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 за ч. 1 ст. 307 КК України, в якому 20.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення; даними протоколу допиту підозрюваної; змістом рапорту виклику на лінію «102»; змістом рапорту оперативних працівників ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.01.2023 р.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, на переконання слідчого, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти виникненню встановлених ризиків.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просив його задоволити. Прокурор додатково пояснив, що підозрювана підтримує зв`язки з сумнівними особами, не має міцних соціальних зв`язків, джерелом її існування є розповсюдження наркотичних речовин, а тому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, визнала, розкаювалась. Пояснила, що її чоловік вживає наркотичні засоби, вони приїхали з ним до міста Житомира, щоб він пройшов курс лікування. «Закладки» робила на прохання чоловіка, оскільки потрібні кошти на лікування. Вказала, що працює неофіційно, окрім чоловіка, з жодною особою, яка вживає наркотичні засоби, зв`язків не підтримує, має на вихованні та утриманні трьох неповнолітніх дітей, біологічний батько яких проживає за кордоном, на даний час діти знаходяться з її братом за місцем їх проживання в Білій Церкві. Ніхто інший не зможе здійснювати догляд за дітьми, її батьків вже немає серед живих. Зауважила, що співпрацює зі слідством та не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування/суду, оскільки немає навіть закордонного паспорта. Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, зобов`язувалась виконувати всі процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до підзахисної більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає, що ризики, вказані в клопотанні, є перебільшеними, не підтверджені доказами, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, офіційно перебуває в шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, працює неофіційно, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, раніше ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності. Зауважила, що підзахисна переосмислила та зрозуміла неправильність своєї поведінки, щоро розкаюється у скоєному.

ІІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218 від 19.01.2023 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, по факту збуту на території м. Житомира наркотичних засобів шляхом розміщення "закладок".

19.01.2023 року о 13 год. 08 хв. ОСОБА_5 була затримана в порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується змістом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, складеного 19.01.2023 року. Фактичний час затримання підозрювана в судовому засіданні не оспорювала.

20.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, незаконний збут наркотичних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, беручи до уваги ранню стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні фактичні обставини та відомості, які свідчать про те, що підозрювана може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення. Крім того, підозрювана не заперечувала причетність до вчинення злочину, який інкримінується їй органом досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведений ризик, на який він посилається, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування, беручи до уваги тяжкість покарання, яке може їй загрожувати, оскільки вона підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за скоєння якого передбачена лише у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

В той же час, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність в неї міцних соціальних зв`язків, усвідомлює наслідки своїх вчинків, розкаюється у скоєному.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, відповідно до якого посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" слідчим суддям нижчих інстанцій надано роз`яснення, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний, серед іншого, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обрання та/або продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Беручи до уваги викладене, а також те, що прокурором доведено наявність лише одного ризику, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи особу підозрюваної, її складні життєві обставини, наявність в неї постійного місця проживання, те, що вона має міцні соціальні зв`язки, визнає свою причетність до скоєного, щиро розкаюється, неофіційно працює в денний період продавчинею на ринку, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, яких повинна забезпечувати одягом, продуктами харчування, належним доглядом, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування щодо підозрюваної виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором на підставі документів, долучених до клопотання, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, а тому вважає за можливе обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід та покладений на ОСОБА_5 обов`язок зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку, а у разі недотримання умов запобіжного заходу, слідчий не позбавлений права ініціювати питання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваної на більш тяжкий.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишати зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , в певний період доби з 18-00 год до 06-00 год строком на 60 днів до 20.03.2023 року (включно).

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімума для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімума для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 20.03.2023 року.

По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 202 КПК України звільнити підозрювану ОСОБА_5 з-під варти.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 24.01.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1