Справа № 289/1212/21
Номер провадження 1-кс/289/2/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000516, -

ВСТАНОВИВ:
До Радомишльського районного суду 08.07.2021 надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України. Згідно клопотання, 25 вересня 2015 року ОСОБА_6 , достовірно знаючи про вік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи психологічний вплив на нього, в ході спільної бесіди про можливість вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом переконань, вмовлянь та особистим прикладом схилив спільно проникнути в приміщення гаража ОСОБА_8 , який розташований в гаражній зоні лісового масиву, неподалік вул. Шкільної в смт. Городок Радомишльського району Житомирської області та викрасти з гаража мотоцикл останнього, яким в подальшому поїхати на відпочинок в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області.

Після цього, 26 вересня 2015 року, біля 01-00 години, ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння мотоциклом, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, діючи з корисливих мотивів, прийшли до гаража ОСОБА_8 , що розташований за вказаною вище адресою, де за допомогою молотка, якого вони завчасно принесли з собою, збили на воротах навісного замка і таким чином через ворота проникли в середину приміщення, в якому знаходився мотоцикл «УРАЛ ММЗ 103.10» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого викотили мотоцикл на вулицю, завели двигун і поїхали.

Таким чином ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 незаконно заволоділи вказаним мотоциклом, яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8809 гривень.

В судовому засіданні слідчий СВ Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області підтримав внесене клопотання та просив його задовольнити.
Наголосив, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.
Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ, вказують на вчинення двох тяжких кримінальних правопорушень та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_6 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того ОСОБА_6 з 2017 року перебував у розшуку, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Прокурор підтримав клопотання та додав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні зазначених злочинів, та до нього ухвалою слідчого судді від 25.07.2017 року, вже було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Однак, ОСОБА_6 покладенні на нього судом обов`язки не виконував, та протягом 5 років переховувався від органів досудового розслідування, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.
Підозрюваний ОСОБА_6 клопотання не підтримав, пояснив суду, що від слідства переховувався оскільки боявся покарання у виді реального позбавлення волі. На даний час проходить службу в Національній Гвардії України, з березня 2022 року.
Відповідаючи на уточнюючі питання, додатково пояснив, що з 2017 року переховувався свідомо. За цей час змінив більше 10 місць проживання, переважно це пов`язано із зміною місця роботи. Шлюб не оформлював та дитину не реєстрував на себе щоб його не знайшли працівники поліції. Був мобілізований до лав Національної гвардії України за власною ініціативою.
Захисник, адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила. Вважає, що на даний час ОСОБА_6 став на шлях виправлення, перебуває на військовій службі, має дружину та малолітню дитину, які перебувають на його утриманні. За таких обставин, достатньо буде застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено, що 26 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України.
24.07.2017 року, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 304 КК України. Докази вчинення ним даних злочинів містяться в показаннях потерпілого та свідків, в протоколах слідчих дій та підтверджуються речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.07.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
12 вересня 2017 року, постановою старшого слідчого СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.07.2022 року було задоволено клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у рамках розслідування по даному кримінальному провадженню відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Згідно довідки ВЧ № 3066 та службової характеристики від 21.11.2022 року ОСОБА_6 призваний по мобілізації до 27 бригади Національної гвардії України з 23.03.2022 року та по місцю служби характеризується задовільно.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити новий злочин.
Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України у кримінальному провадженні №0000516, строком на 30 діб, а саме по 21 грудня 2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430,00 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень), яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача UA0000277, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

- заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 22.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1