УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 607/8083/21

провадження № 51-3519ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000064 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївки Донецької обл. та жительки АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Суть питання

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК ОСОБА_1 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_1 16 березня 2021 року приблизно о 13 год 10 хв, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи в житловому буд. АДРЕСА_2 , нанесла потерпілій ОСОБА_2 три удари кулаком правої руки та два удари кулаком лівої руки в ділянку лоба, при цьому висловлювала вимогу на заволодіння грошовими коштами. У свою чергу потерпіла, захищаючись, прикривала голову руками і неодноразово просила засуджену припинити вказані дії, на що остання не реагувала та продовжувала протиправні дії, заподіявши ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Надалі потерпіла вийняла зі схованки гаманець, у якому були гроші в сумі 3 000 грн, якими ОСОБА_1 відкрито заволоділа, та остання, діючи з єдиним умислом, відкрито викрала із серванту шуруповерт марки «Modeko Expert» модель «MN-91-021», чим спричинила потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3 415 гривень.

Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 19 жовтня 2022 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишив без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджена просить скасувати вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Суть обґрунтування вимог у касаційній скарзі ОСОБА_1 зводиться до того, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не допитав свідків про виклик яких для допиту вона заявляла.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно з ч. 1 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Під час перевірки оскаржуваного судового рішення не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Так, суд обґрунтовано послався, зокрема, на показання:

- потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила, що того дня вона перебувала в себе вдома. До неї в кімнату зайшла ОСОБА_1 та розпочала розкидати все, шукати гроші і наказовим тоном вимагала віддати їй гроші. Потерпіла сказала, що у неї грошей немає. Після цього ОСОБА_1 відразу почала бити її кулаками по голові, вона прикривалася, втрачала свідомість, падала, ударів було багато. Під час цих дій засуджена вимагала гроші. Побоюючись за своє здоров`я та життя, ОСОБА_2 попросила ОСОБА_1 її не бити, сама підійшла до ліжка, взяла гаманець з якого дістала 3 000 грн, та віддала засудженій, яка до того ж ще на виході забрала зі серванту шуруповерт.

- свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він в той день працював водієм таксі, та взяв замовлення, віз двох жінок і двох чоловіків. Одна жінка, яку він упізнав у залі суду, як ОСОБА_1 , сіла на переднє сидіння і показувала напрямок руху візуально, оскільки не знала назви вулиці. Сказала зупинитися біля певного будинку, оскільки тут живе хтось із її родичів. Вона разом з іншим чоловіком пішли до будинку, їх не було приблизно двадцять хвилин. Згодом свідок побачив, що жінка і чоловік бігли з будинку до автомобіля, а за ними вийшла жінка похилого віку та щось кричала. Тоді запідозрив, що щось сталося. Жінка наказала їхати на вул. Микулинецьку і, прибувши на місце, вона та чоловік вийшли, а він вигнав із салону автомобіля інших пасажирів та поїхав. Пізніше виявив у салоні автомобіля під сидінням будівельний інструмент. Надалі до нього зателефонували з поліції і він розповів про подію та віддав шуруповерт.

Також суд обґрунтовано послався на письмові докази, зміст яких детально викладено у вироку, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 березня 2021 року; протокол огляду місця події від 16 березня 2021 року; протокол вилучення предметів під час їх добровільної видачі від 16 березня 2021 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 березня 2021 року; протокол отримання зразків для експертизи від 16 березня 2021 року; висновок експерта № СЕ-19/120-21/3400-Д від 14 квітня 2021 року; висновок експерта № 222 від 17 березня - 31 березня 2021 року; висновок експерта № 273 від 08 квітня - 16 квітня 2021 року; висновок експерта № СЕ-19/120-21/3577-ТВ від 21 квітня 2021 року; протокол проведення слідчого експерименту від 17 березня 2021 року.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК з точки зору їх належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд провів судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення і дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, ОСОБА_1 та її захисник подали апеляційні скарги. Тернопільський апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі доводам, зокрема тим, які аналогічно викладені засудженою в касаційній скарзі, та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Так, перевіряючи доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо необхідності виклику та допиту свідків, суд зауважив, що усупереч положенням ч. 2 ст. 327 КПК сторона захисту явку будь-яких свідків до суду не забезпечила і не надала їх анкетних даних та відомостей про місце проживання, щоб суд міг сприяти їй у цьому. З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного суду вмотивовано дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянтів щодо необхідності допиту свідків.

Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженої стосовно застосування до неї працівниками правоохоронних органів фізичного насильства під час її затримання 16 березня 2021 року, судом апеляційної інстанції ураховано, що за цим фактом 31 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 00076 та здійснюється досудове розслідування. Також суд апеляційної інстанції у рішенні зауважив, що під час ухвалення вироку суд першої інстанції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 взяв до уваги лише протокол огляду місця події від 16 березня 2021 року, заяву ОСОБА_2 від 16 березня 2021 року про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення та відомості у рапортах працівників поліції отримані від потерпілої та лікаря, до якого вона звернулася у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, які не стосуються фактів, наведених у заяві ОСОБА_1 щодо заподіяння їй під час затримання тілесних ушкоджень працівниками поліції, підстав вважати їх такими, що отримані з порушенням встановленого КПК порядку, немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК. У ній перевірено всі доводи та наведено мотиви, з яких виходив суд, постановляючи її, та положення закону, якими він керувався.

З висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі засудженої обґрунтування не свідчать про наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовляє у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6