Справа № 138/1126/22
Провадження №:1-кп/138/149/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2022 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінального провадження №0000031 від 18.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області перебуває зазначене кримінальне провадження.
15.11.2022 прокурором, у зв`язку з завершенням 17.11.2022 строку дії ухвали суду, заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки не відпали ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому просили застосувати будь-який інший запобіжний захід, крім взяття під варту, з огляду на надані захисником характеризуючі матеріали.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надіславши заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, з огляду на неможливість її прибуття.
Суд, заслухавши зміст клопотань прокурора, думки обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і на підтвердження його винуватості прокурор обгрунтовано посилається на досліджені судом докази: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.01.2021, згідно якого ОСОБА_7 просить вжити заходів до ОСОБА_4 , який 18.01.2021 спричинив їй тілесні ушкодження; протокол огляду місця події, а саме території садиби по АДРЕСА_1 від 18.01.2021; висновки судово-медичних експертиз № 20/6 від 20.01.2021 та №16 від 03.03.2021, де зазначено про наявність тілесних ушкоджень, які містилися на тілі ОСОБА_8 ; протокол огляду предмета від 25.01.2021, згідно якого оглянуто телефон водія таксі ОСОБА_9 , який возив обвинуваченого з м.Київ до с.Озаринці; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.01.2021 та довідку до даного протоколу, згідно якого ОСОБА_9 впізнав на фотознімку обвинуваченого; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідку до даного протоколу, згідно яких ОСОБА_10 впізнала чоловіка на фото №2, яким є ОСОБА_9 , з яким приїжджав її пасинок ОСОБА_11 у ніч на 18.01.2021; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.06.2022 з відеозаписом до нього, згідно якого останній розповів про обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім цього, в судовому засіданні допитано ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтвердили факт причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Вказані докази дають достатньо підстав обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років та обгрунтовано вважати, що на даний час ризики, які були підставами для застосування запобіжного заходу, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зникли та продовжують існувати.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду є те, що після звільнення з місць позбавлення волі останній офіційно на роботу не влаштувався, будь-яких заощаджень та сталого місця проживання не має, до місця реєстрації після звільнення з місць позбавлення волі не прибув для постійного проживання. Після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_4 з місця події втік та переховувався від органів досудового розслідування. Він не одружений, утриманців не має, раніше засуджений за втечу з-під варти. Все це у сукупності свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, зможе вільно пересуватися та переховуватися від суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, тим більше в умовах воєнного стану.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується є те, що останній раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, серед яких і умисне вбивство, вчинене групою осіб, за що він тривалий строк відбував покарання у місцях позбавлення волі та через півроку після звільнення знову почав підозрюватись в умисних насильницьких злочинах проти життя та здоров`я осіб. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків з відбутого покарання не зробив.

Позитив, викладений в наданих захисником довідці та характеристиці щодо державницької позиції обвинуваченого, не спростовує описаних ризиків і не взмозі їм запобігти. Переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, стороною захисту суду не надано.
Крім того, суд при прийнятті цього рішення враховує вік, матеріальний та сімейний стан (проживає одиноко), а також стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків, зокрема постійного офіційного місця роботи, показання обвинуваченого в суді.
Враховуючи викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель людини, згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України є усі об`єктивні підстави для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
За таких підстав, з огляду на те, що у провадженні практично досліджені майже усі докази, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 30 діб, тобто до 11 год. 00 хв. 17.12.2022.
Керуючись ст.176-178, 183, 193, 196, 336, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 30 діб, тобто до 11 год. 00 хв. 17.12.2022.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє до 11 год. 00 хв. 17.12.2022.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1