Дата документу 23.02.2023
Справа № 334/1347/23
Провадження № 1-кс/334/553/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся дізнавач СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10.02.2023 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що 10.02.2023 приблизно о 11:45 під час проведення рибо-охоронного нагляду за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вінтера, біля Арочного мосту було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою забороненого знаряддя рибного лову "Драк" з річки Дніпро здійснював незаконний вилов риби, у наслідок чого складено адміністративний протокол ч. 4 ст. 85 КУпАП. Так було встановлено, що ОСОБА_4 , за допомогою знаряддя рибного лову "Драк" виловив водні біоресурси: плітка 111 екз., карась 7 екз., плоскирка 6 екз., чим спричинив своїми діями матеріальну шкоду на суму 194055 грн.

10.02.2023 за вказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

10.02.2023 року головним державним інспектором Рибоохоронного патруля у Запорізькій області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП № 000848 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено знаряддя рибного лову «Драк».

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 21.02.2023 дізнавачем СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на території Управління Державного агентства меліорації рибного господарства у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Чубанова, буд. 235, проведено огляд, під час якого тимчасово вилучено водні біоресурси: плітка 111 екз., карась 7 екз., плоскирка 6 екз.; які знаходились в поліетиленовому мішку білого кольору та знаряддя рибного лову «Драк».

Вказані водні біоресурси: плітка 111 екз., карась 7 екз., плоскирка 6 екз. постановою дізнавача сектору дізнання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказам, та передано на відповідальне зберігання ТОВ «ГАЛС 2010».

Знаряддя рибного лову «Драк» постановою дізнавача сектору дізнання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказам, та передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на знаряддя рибного лову «Драк» та водні біоресурси: плітка 111 екз., карась 7 екз., плоскирка 6 екз. з метою збереження речових доказів, оскільки вилучена під час огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п.4 ч.2 ст.167 КПК України. А вилучене під час огляду місця події знаряддя для вилову риби - «Драк», являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та відповідають критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

У судове засідання дізнавач не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі в зв`язку з зайнятістю в іншому кримінальному провадженні.

Враховуючи відсутність заперечень інших учасників судового засідання, керуючись ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя ухвалює провести розгляд клопотання про арешт майна за відсутності прокурора, неявка якого не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3ч.5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доводи клопотання підтверджуються відомостями витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000090 від 10.02.2023 року, внесеного за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.249 Кримінального кодексу України, копією рапорту про вчинене кримінальне правопорушення, копіями протоколу огляду місця події з фототаблицями, в ході якого тимчасово вилучено майно, постановою про визнання вилученого майна речовими доказами по справі та передачу їх на зберігання, копією пояснень свідків.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України,речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

У клопотанні слідчий (дізнавач) вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України,СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року,обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 40-1, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

Ухвалив:

Клопотання дізнавача СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000090 від 10.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 21.02.2023 в ході огляду на території Управління Державного агентства меліорації рибного господарства у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 235, майно: знаряддя рибного лову «Драк»; водні біоресурси: плітка 111 екз., карась 7 екз., плоскирка 6 екз., з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Заборонити використання та розпоряджання арештованим майном, яке під час проведення досудового розслідування буде зберігатись на відповідальному зберіганні у директора ТОВ «ГАЛС 2010» гр. ОСОБА_6 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому (дізнавачеві), прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1