Дата документу 11.01.2023
Справа № 501/3500/22
ВИРОК

Іменем України

11 січня 2023 року м.Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000659 від 10.09.2022 року

Прокурор - ОСОБА_3 ..

Потерпіла - ОСОБА_4

Захисник - ОСОБА_5 .

Обвинувачений:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноярськ, Російська Федерація, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

10.12.2014 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений з місць позбавлення волі 08.06.2018 р. за відбуттям строку покарання;

11.11.2022 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2, 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк 3 роки,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_6 , 31.08.2022 р., у після обідній час, знаходячись за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Данченко, 7, а саме біля супермаркету «Таврія-В», побачив під лавкою банківську картку AT «Ощадбанку» за № НОМЕР_2 жовтого кольору та на якій нанесено ім`я ОСОБА_7 , та яка належить потерпілій ОСОБА_4 , яка була нею загублена у вищевказаному місці під час відпочинку.

Банківська карта, згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, та є засобом доступу до банківського рахунку.

У ОСОБА_6 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, доступ до якого здійснюється через вказану картку. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, достовірно не знаючи, який баланс коштів на карті, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної карти можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, ОСОБА_6 , взяв вказану банківську картку та з метою зняття готівки направився до магазину «Єва», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Данченко, 1-К.

В подальшому, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що при розрахунку банківською картою AT «Ощадбанк», не потрібно вводити PIN-код доступу до картки, здійснив на касі вказаного магазину зняття готівки з банківської картки на суму 800 гривень, шляхом здійснення двох платежів кожен по 400 гривень о 16 годині 54 хвилини та о 17 годині 00 хвилин, після покинув вказаний магазин.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Єва» за вищевказаною адресою, зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , та для того, щоб не бути викритим, передав вказану банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 та попросив останнього здійснити зняття готівки з картки, при цьому не повідомивши його про дійсного власника цієї картки.

З метою зняття готівки, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 попрямували до магазину «Єва», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 12/65-Н. у якому ОСОБА_8 , будучи не обізнаним про злочинність намірів ОСОБА_6 та того ж дня о 17 годині 09 хвилин, будучи повідомленим ОСОБА_6 , що при розрахунку банківською картою AT «Ощадбанк», не потрібно вводити PIN- код доступу до картки, здійснив на касі вказаного магазину зняття готівки з банківської картки на суму 400 гривень, після чого покинув магазин, повернув банківську картку та передав 400 гривень ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір повернувся до магазину «Єва», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 12/65-Н та достовірно знаючи, що при розрахунку банківською картою AT «Ощадбанк», не потрібно вводити PIN-код доступу до картки, приблизно о 17 год. 26 хв. на касі вказаного магазину здійснив зняття готівки з банківської картки на суму 400 гривень, після чого після покинув вказаний магазин.

Далі, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, доступ до якого здійснюється через банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , попрямував до магазину «Vodaffone», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 11 -А.

Перебуваючи у магазині «Vodaffone», ОСОБА_6 зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та маючи на меті зняття готівки з банківського рахунку НОМЕР_3 за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 AT «Ощадбанк», ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 , здійснити поповнення рахунку абонентського номеру мобільного зв`язку НОМЕР_4 ПрАТ «ВФ Україна», що перебуває у користуванні ОСОБА_9 з метою подальшого переказу грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_8 . ОСОБА_6 , отримавши згоду від ОСОБА_9 , який не був обізнаний про протиправні наміри ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що при розрахунку банківською картою AT «Ощадбанк», не потрібно вводити PIN-код доступу до картки, того ж дня в період часу з 18 години 53 хвилини по 19 годину 01 хвилину здійснив вісім транзакцій з оплати за мобільний зв`язок, поповнивши рахунок абонентського номеру НОМЕР_4 ПрАТ «ВФ Україна» на суму 3 670 гривень.

Після чого ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_6 перерахував вказані грошові кошти у сумі 3 670 гривень на банківську картку банка «ПУМБ» № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_8 , який в свою чергу зняв готівкою вказану суму у терміналі AT «Райффайзен Банк», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 го Травня, 11 та передав їх ОСОБА_6 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 5 270 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини вчинення кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він 31.08.2022р. йшов по вул.Данченка, 7 в м.Чорноморську де помітив під лавкою банківську картку АТ «Ощадбанк» на якій було вказано ім`я власника картки. Він просив своїх знайомих отримати готівку з картки в магазині, про те, що картка йому не належить він знайомив не повідомив. Також він частину грошей поповнив мобільний телефон знайомого який в свою чергу на його (обвинуваченого) прохання перевів кошти з телефону на банківську кратку. Гроші знімав до тих пір поки вони не закінчились. Розумів, що гроші не його, що в країні введений воєнний стан. Він повернув потерпілій 5 400 грн. Також пояснив, що він доглядає батька ОСОБА_10 , який є інвалідом 2-ї групи та потребує стороннього догляду, який здійснює він.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій вказала, що обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував їй матеріальні збитки у розмірі 5270,0 грн., які він зняв з її банківської картки. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має (а.с.43).

Указом Президента України від 24.02.2022 р. в Україні введений воєнний стан, який діяв на момент вчинення злочину.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оскільки сторона обвинувачення не висувала обвинувачення в частині кваліфікації діяння за незаконне заволодіння офіційним документом за відповідною частиною ст. 357 КК України, суд, дотримуючись меж судового розгляду, ухвалює вирок в межах висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди. Також суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого наявність в нього батька похилого віку з інвалідністю.

Відсутні обставини, передбачений ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно довідок КНП «Чорноморська лікарня» (а.с.44), ОСОБА_6 , на обліку у лікаря нарколога не перебуває, до лікаря психіатра за допомогою не звертався.

Згідно довідки КНП «Чорноморська лікарня» (а.с.40), ОСОБА_10 , який приходиться батьком обвинуваченому ОСОБА_6 (а.с.42), лікується у невропатолога, визнаний інвалідом 2-ї групи безстроково, постійно потребує сторонньої допомоги.

Згідно пенсійного посвідчення ОСОБА_10 є інвалідом 2-ї групи (а.с.41).

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до даних якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий. Орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Водночас стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 раніше засуджений 22.08.2008 року Іллічівським міським судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та 24.07.2009р. Іллічівським міським судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до визначеного судом обсягу доказів та порядку їх дослідження сторона обвинувачення надала докази, які вважала достатніми для доведення обставин, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують наявність у нього судимостей.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Тому, належним та допустимим доказом на доведення наявності у обвинуваченого судимості є належним чином завірена копія вироку суду, що набрав законної сили.

Однак, на доведення наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 зазначених судимостей сторона обвинувачення не надала належним чином завірених копій вироків.

Натомість сторона обвинувачення надала довідку про судимості, сформовану органом Національної поліції - УІАЗ ГУНП України в Одеській області (а.с.52-53).

Тому суд дійшов висновку про недоведеність наявності у обвинуваченого судимостей за ст. 185, 186,187 КК України 2008 та 2009 років.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, його майнового стану, того, що його батько інвалід 2-ї групи та потребує постійного стороннього догляду, обвинувачений відшкодував потерпілій шкоду в повному обсязі, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням обвинуваченому в силу ст. 69 КК України покарання, нижче від найнижчої межі у вигляді одного року позбавлення волі.

Таке покарання є пропорційним характеру вчинених ОСОБА_6 дій та їх небезпечності, і є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2022р., ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2 ,4 ст. 185 КК України та у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки (а.с.50-51).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З огляду на наведене, вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2022р., яким ОСОБА_6 засуджено до покарання з випробовуванням слід виконувати самостійно.

Вирішення питань про судові витрати та речові докази

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.11.2022р. (а.с.26-28), обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби включно за адресою: АДРЕСА_1 , строк якого був продовжений ухвалою суду від 20.12.2022 р. до 20 лютого 2023 року (а.с. 31). З метою виконання забезпечення вироку запобіжний захід необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в силу ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Цей вирок та вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11.11.2022р., за яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2, 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк 3 роки, виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 10 березня 2023 року продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 години до 06:00 години.

Обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд, а в строк до 20 лютого 2023 року виконувати також і обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання та/або роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1