ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3524/22 Справа № 226/1804/21 Суддя у 1-й інстанції - кЛЕПКА л.і. Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Димитров Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, обвинувачений, 07 квітня 2021 року, о 19:00, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Долонею руки ОСОБА_7 завдав одного удару в область потилиці ОСОБА_8 , намагаючись захиститись стала розмахувати руками, та отримала по одному удару кулаком правої руки в область лівого передпліччя, правого і лівого плеча. Взявши на кухні деревяну кухонну скалку обвинувачений наніс два удари в область тімяно-потилочної ділянки голови ОСОБА_8 від ударів яких вона впала на підлогу, лежачій наніс три удари ногою в область грудної клітини і лівої гомілки, та по одному удару дерев`яною скалкою в область лівого ліктьового суглобу та в область тімяно-потилочної ділянки голови справа, внаслідок чого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вказане рішення обвинувачений та захисник подали апеляційні скарги в яких просять:

- обвинувачений просить змінити вирок суду першої інстанції, призначивши йому більш м`яке покарання. Вказує, що він щиро розкаявся, раніше не судимий, має мати похилого віку1953 року, він має низку хронічних хвороб;

- захисник просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання застосувавши вимоги ст. 69 КК України. Вказує, що він щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Суд не взяв до уваги агресивну провокаційну поведінку потерпілої, яка перебувала у нетверезому стані.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував, що скоєне обвинуваченим правопорушення відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше не був засуджений, характеризується за місцем проживання негативно. Судом враховані обставини пом`якшуючи покарання активне сприяння розкриттю злочину. Також суд не визнав помякшуючою обставиною щире каяття, оскільки ця обставина не знайшла свого належного підтвердження в ході судового розгляду. Відсутність критичної оцінки своїм діям, відсутність співчуття дитині, яка залишилась без матері, не дозволило суду вважати, що обвинувачений усвідомлює невідворотність наслідків вчиненого ним діяння.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд правильно визначив вид та розмір покарання, дотримався вимог кримінального процесуального закону, прийнявши обґрунтоване та законне рішення, тому доводи апеляцій обвинуваченого та захисника колегія суддів вважає не спроможними.

Разом з тим, вказані обставини, всупереч твердженню апелянта не є підставою для застосування відносно нього вимог ст. 69 КК України, оскільки вони істотним чином не знижують тяжкість вчиненого злочину, а стосуються особи винного, тобто відсутня обов`язкова умова застосування даної норми кримінального закону.

Крім того, не утворює таких підстав і факт того, що потерпіла сама знаходилась у нетверезому стані, оскільки велика кількість ударів та фактично завдання їй тяжких тілесних ушкоджень були здійснені обвинуваченим в момент, коли вона вже перебувала на підлозі та не становила жодної реальної чи формальної загрози для нього, а тому обстановка, що передувала злочину жодним чином не виправдовує подальших дій обвинуваченого та також не знижує суспільної небезпеки вчиненого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді