ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2555/22 Номер провадження 11-кп/814/1419/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 21.10.2019 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 17.08.2020 ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок змінено в частині призначення покарання та за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією 1/2 частини майна. Зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 29.11.2017 по 20.11.2018 включно,

відмовлено у задоволенні подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання із встановленням адміністративного нагляду.

Приймаючи вказане рішення суд врахував, що засуджена ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів та звільнялася умовно-достроково від відбування покарання, дані про особу засудженої, її поведінку за весь період відбування покарання, в тому числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, вважав, що встановлені обставини не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці остання довела своє виправлення і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому прийшов до висновку провідмову в задоволенні подання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить задовольнити подання щодо неї про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом не враховано характеристику, яка подавалась адміністрацією установи і відповідно до якої вона характеризується позитивно і своєю поведінкою та сумлінним ставлення до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Вказує, що факт того, що вона стала на шлях виправлення підтверджується заохоченнями, які вона отримала в колонії.

Зазначає, що однією з підстав відмови в задоволенні подання місцевий суд послався на те, що вона вже звільнялась умовно-достроково від відбування покарання. Наголошує, що звільнялась вона від кримінальної відповідальності в 2002 році і до 2017 року жодного разу ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувалась, та вважає, що законодавство України не позбавляє права звільняти умовно-достроково від відбування покаранняособу, яка звільнялась умовно-дострокововід відбування покаранняв минулому.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджена підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Представник колонії висловив думку про можливість звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбуття покарання. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що на даний час рішення про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 є передчасним.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 30.06.2022 вбачається, що засуджена ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 07.10.2020.

За час утримання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №11» характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До праці не залучалась.

З 20.01.2021 відбуває покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

За час відбування покарання характеризується позитивно, не порушує вимоги режиму відбування покарання. Адміністрацією установи заохочувалась два рази за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має.

Працевлаштована швачкою на швацькій дільниці установи. До виконання поставлених завдань відноситься добре. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не завжди приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання наркотичної залежності», «Підготовка до звільнення», відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. До участі у реалізації програм відноситься добре.

Відповідно до статей 110, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує соціально-корисні зв`язки з донькою та сестрою.

За висновком зазначеної характеристики, засуджена ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, з чим колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

З довідки про заохочення та стягнення слідує, що ОСОБА_7 має 4 заохочення (04.01.2022, 04.04.2022, 04.07.2022, 04.10.2022) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, які отримані в період що безпосередньо передував зверненню про умовно-дострокове звільнення, стягнень не має. Також відповідно до матеріалів особової справи засудженої, ОСОБА_7 отримано 1 заохочення вже після ухвалення рішення судом першої інстанції - 04.01.2023.

Наведені відомості не дають достатніх підстав вважати, що поведінка засудженої була сумлінною протягом всього строку відбування покарання, а лише свідчить про те, що ОСОБА_7 тільки стає на шлях виправлення, оскільки її поведінка змінилася на краще нещодавно.

На підставі наведеного, колегія суддів не може переконливо стверджувати, що на даний час своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому рішення районного суду є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2022 року відносно засудженої ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3