Справа №591/1654/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/474/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 було задоволено.

Продовжено ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисника підозрюваного адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2022 року, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ УСБУ в Сумській області ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та упередженою, оскільки підозра ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, є необґрунтованою та безпідставною, з врахуванням тих обставин, що останній не являється депутатом Охтирської районної ради ХІІІ скликання, тобто не є суб`єктом вказаного злочину.

Крім того, апелянт посилається на те, що у повідомленні про підозру вказано, що на виконання свого злочинного умислу, направленого на надання допомоги окупаційним військам ЗС рф та її представникам на території Тростянецької міської об`єднаної територіальної громади Сумської області та наданні представникам окупаційних військ ЗС рф допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, ОСОБА_7 з власної ініціативи, в перші дні окупації міста, тобто починаючі з 24 лютого 2022 року та не пізніше 02 березня 2022 року, вступив в так звані «перемовини» з військовослужбовцями ЗС рф та надавав інформацію про оптимальні шляхи пересування територією Тростянецької міської об`єднаної територіальної громади, супроводжуючи їх територією громади на власному автотранспорті, так і на військовій техніці.

Проте, як зазначає апелянт, дане твердження є хибним, оскільки не вказано, яким чином ОСОБА_7 допомагав у підривній діяльності проти України.У повідомленні про підозру зазначено, що результатом так званих «перемовин» стало те, що, працівники Тростянецької дільниці Охтирського РЕМ ПАТ «Сумиобленерго» та 24 ДПРЧ 6ДПРЗ ГУ ДСНС України в Сумській області (м. Тростянець), не маючи можливості виконувати покладені на них службові обов`язки, внаслідок окупації міста та забороною пересуватися, повинні були узгоджувати виїзди аварійних бригад, у разі потреби, із ОСОБА_7 , який мав контакт із військовослужбовцями окупаційних військ ЗС рф старшого офіцерського складу. Разом з тим, дані обставини спростовуються показами свідків.

Також, апелянт зазначає, що у повідомленні про підозру вказано, що упродовж окупації міста, тобто починаючи з 24 лютого 2022 року, ОСОБА_7 надавав допомогу окупаційним військам ЗС рф щодо забезпечення їх продуктами харчування, зокрема неодноразово привозив їм хліб, що випікався для потреб цивільного населення. Зокрема, в перших числах березня 2022 року, ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Тростінка» разом із військовослужбовцями ЗС рф завантажував хліб до ворожого БМП із пекарні, що пекла хліб для потреб цивільного населені м. Тростянець. Також у невстановлену дату, однак до 15 березня 2022 року, ОСОБА_7 , на невстановленому автомобілі у супроводі БМП окупаційних військ ЗС рф відвіз 200 буханок хліба на блок-пост біля кафе «Малібу» в м.Тростянець, на якому перебували представники окупаційних військ. Також в період 16-17 березня 2022 року, ОСОБА_7 , рухаючись пішки відніс невстановлену на даний час кількість буханок хліба представникам окупаційних військ, які перебували на блок-посту під мостом в районі «Док» м. Тростянець. В судовому засіданні буде встановлено, що ніякого хліба ОСОБА_7 не надавав російським військовими, так як все це спростовуються показами свідків, які будуть допитані у засіданні, які фактично були весь час поряд з ОСОБА_7 .

Крім того апелянт посилається на те, що ніякої підривної роботи стосовно цілісності України ОСОБА_7 не проводив, весь час він намагався допомогти своїм рідним та населенню м. Тростянець, яке було під окупацією. Усі свідки, допитані з боку сторони обвинувачення, фактично не були реальними свідками незаконних дій ОСОБА_7 так як жодних дій щодо підриву України у будь-якому аспекті, не вчиняв.

Крім того, як зазначає апелянт, посилання на розповсюдження ОСОБА_7 закликів до зміни територіальної цілісності України, не заслуговують на увагу, оскільки таких закликів з його боку жодного разу не було, і якщо припустити що останній такі дії вчинив, то розповсюдження інформації відбувалося з його особистого телеграм каналу, як громадянина та було направлено на телеграм канал його товариша, і ніякого відношення його депутатська посада до даних подій не має, що свідчить про неможливість кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 110 КК України.

Апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були враховані не тільки вищезазначені обставини, а і те, що деякий час ОСОБА_7 взагалі не перебував під запобіжним заходом і жодним чином не порушував своїх обов`язків підозрюваного, з`являвся на допит та приймав участь у судових засіданнях.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, яка вважала рішення суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею в межах поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з врахуванням наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів при вирішенні клопотання щодо продовження застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ УСБУ в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000020 від 27 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 436-2 КК України, та до якого, в рамках даного кримінального провадження, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся старший слідчий слідчого відділу в ОВС СВ УСБУ в Сумській області з клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке вмотивовано тим, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, до закінчення попередньої ухвали про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення повного обсягу слідчих та процесуальних дій, направлених на об`єктивне та повне дослідження обставин вчинення злочинів, у яких він підозрюється. Крім того, слідчий, посилаючись на зібрані у даному провадженні докази, вказував на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час існують та не зменшились, і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Перевіряючи доводи поданого клопотання, слідчим суддею було вірно встановлено, що на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних та зібраних у кримінальному провадженні доказів підтверджується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею було встановлено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, пов`язаного зі зрадою держави в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, має проросійську позицію, яку поширював, контакти з представниками рф, повне коло яких не встановлено, проживає на території громади, що розташована у безпосередній близькості до державного кордону з рф державою-агресором.

При цьому, слідчим суддею було враховано і те, що на даний час досудове розслідування ще не завершено, як пояснював прокурор, та про що зазначав у клопотанні слідчий, ряд свідків у даному кримінальному провадженні вже допитано, і їх місце проживання ОСОБА_7 відомо, крім того, встановлюються і інші свідки у даній справі, які можуть повідомити обставини, які встановлюються.

Також, слідчим суддею було враховано і те, що перебуваючи в умовах ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 приховував та використовував мобільний телефон та спілкувався з іншим депутатом Охтирської районного ради.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що ОСОБА_7 має задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, має статус депутата, місце реєстрації та проживання, відсутність відомостей про наявність у нього сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, то колегія суддів вважає їх безпідставними, враховуючи практику ЄСПЛ, відповідно до якої, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Тобто, на початковій стадії розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Колегія суддів зауважує, що в даному випадку і на даній стадії, достатньо доказів та підстав вважати повідомлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, а всі інші питання, на які посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі, будуть предметом розгляду суду при вирішенні справи по суті.

Що стосується доводів апелянта про те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були враховані ті обставини, що деякий час ОСОБА_7 взагалі не перебував під запобіжним заходом і жодним чином не порушував своїх обов`язків підозрюваного, з`являвся на допит та приймав участь у судових засіданнях, не є тими беззаперечними обставинами, за яких у задоволенні клопотання слідчого слід було б відмовити.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею було враховано, що навіть перебуваючи під вартою, ОСОБА_7 без дозволу, приховував та використовував мобільний телефон для спілкування з іншими особами, що у свою чергу лише підтверджує правильність рішення про застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для продовження ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 жовтня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2022 року, включно, без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4