1Справа № 335/7809/22 1-кп/335/817/2022
26 грудня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою професійною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
з угодою про визнання винуватості від 25 листопада 2022 року, та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
з угодою про визнання винуватості від 25 листопада 2022 року,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальний проступок за таких обставин.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, знаходячись на гумовому човні «ВАЛК-В240», маючи при собі ліскову сітку розміром 45 м з ячейкою 65х65 мм, у межах верхів`я Каховського водосховища навпроти центрального міського пляжу у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, на порушення ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд» та пп. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999, займались незаконним рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову «сітка ліскова», під час якого незаконно виловили 126 особин «карася сріблястого» вартістю згідно з розрахунком, що міститься в Додатку 7 до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» 1 581 гривень за одну особину, на загальну суму 199 206 гривень, чим завдали істотну шкоду рибному господарству України.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України.
25.11.2022 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участі адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
Також, 25.11.2022 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.
В угодах передбачені наслідки їх укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даних угод дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, укладену між ним і прокурором, і призначити йому узгоджене сторонами покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду, укладену між ним і прокурором, і призначити йому узгоджене сторонами покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні вважала можливим затвердити угоди про визнання винуватості.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоди про визнання винуватості, зміст яких відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння кожним обвинуваченим у проведенні кримінального провадження, особи обвинувачених, обставина, що пом`якшує покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють роз`яснені їм права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угод, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.
Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені покарання відповідають вимогам ст. 65 КК України, будуть необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що укладені угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК та КК України, умови угод відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодами судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільний позов потерпілого Управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на суму 199 206,00 грн. суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Висновками експертів, проведених у цьому кримінальному провадженні, встановлено, що незаконними діями обвинувачених була завдана шкода внаслідок вилову риби на загальну суму 199 206,00 грн., що становить вартість 126 особин «карася сріблястого» згідно з розрахунком, що міститься в Додатку 7 до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» із розрахунку 1 581 гривень за одну особину.
Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що підстави і розмір позовних вимог є доведеними, а тому цивільний позов слід задовольнити повністю.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
Речовими доказами по зазначеній справі є знаряддя та засоби промислу, які відповідно до ст. 96-1 КК України підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Цивільний позов Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави Україна матеріальні збитки розміром 199 206 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті шість) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні розміром 3 303 (три тисячі триста три) грн. 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні розміром 3 303 (три тисячі триста три) грн. 65 коп.
На підставі ст. 96-1 КК України речові докази по кримінальному провадженню, а саме: сітку ліскову довжиною 45м висотою 1м розміром вічка 65х65 мм, гумовий човен «BARK» зеленого кольору в кількості 1 шт., які перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , примусово безоплатно вилучити у власність держави.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1