УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі криміналне провадження № 0004403 від 16.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 128 КК УКраїни, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту 17.09.2019 приблизно о 16 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 15, здійснювала перехід вулиці на регульованому пішоходному переході. Переконавшись, що автомобілі зупинились на червоний сигнал світлофора, розпочала свій рух на зелений сигнал світлофора.

У цей час, відійшовши близько 1 метру від тротуару, ОСОБА_8 помітила, що з лівої сторони по відношенню до останньої, рухається веслосипедист ОСОБА_3 , який здійснюючи рух на велосипеді марки "Neko", не збавляючи швидкості рухаєтся прямо на неї.

В даний час, місці та за вкзаних обставин, ОСОБА_3 , рухаючись на швидкості на заборонений сигнал світлофору, не передбачаючи, хоча повинен був та міг передбачити, що потерпіла може впасти та одержати тілесні ушкодження, здійснив наїзд на ліву ногу ОСОБА_8 та у подальшому ОСОБА_3 , не втримавши рівновагу, усією вагою свого тіла впав на останню. Внаслідок чого, обоє впали на асфальтоване покриття проїжджої частини та ОСОБА_8 вдарилась головою об асфальт, як результат у потерпілілої утворились тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани голови, геморагічного забою лобної, скроневої часток лівої половини головного мозку, лінійного перелому луски потиличної кістки з переходом в основу черепа, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_3 , проявляючи злочинну недбалість, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент спричинення хоча повинен був і міг їх передбачити, такі дії ОСОБА_3 кваліфлковано за ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 клопотання підтримав.

Представник потерплої покладається на розсуд суду.

Прокурор заперечень не висловила, зазначила, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, яущо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, редакція, яка діє на час постановлення ухвали, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже системне тлумачення кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК УКраїни у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту того, чи визнає обвинувачений свою вину чи ні.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_3 , передбачене ст. 128 КК України, на час його вчинення, згідно ч.2 ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція статті передбачала покарання до двох років обмеження волі. На час постановлення ухвали, згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пройшло понад три роки, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання сторони захисту.

Відповідно до вимог ст. 129 КПК України суд наділений правом розглядати цивільний позов у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про примусові заходи медичного та виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене цивільний позов потерпілої суд залишає без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст. 49 КК України, 284, 286, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0004403 від 16.10.2019 за ст. 128 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1