Справа № 128/1223/19
Провадження №11-кп/801/1065/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Вінницького району с. Степанівка, українця, громадянина України, одруженого, освіта неповна середня, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.10.2000 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ст. 42, ст. 46-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з відстрочкою на два роки, штраф 680 грн.
-13.06.2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 215-3, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років, звільнений 05.11.2004 року умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 28 днів;
-26.01.2006 року Староміським районним судом м.Вінниці за ч.1 ст.309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком два роки, звільнений 08.06.2007 року умовно-достроково на 5 місяців;
-30.12.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 121, ст. 128, ст. ч.1 ст. 269, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком два роки, звільнений 21.12.2012 року по закінченню відбування строку покарання;
-03.02.2014 року Вінницьким міським судом за ч.2 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт, звільнений по амністії 2014 року;
-11.02.2020 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання
за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_8 ,
засудженого: ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року у задоволенні подання начальника державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року скасувати та застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у звязку з відбутою частиною покарання.
Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_6 засуджений вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2020 року за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі

Початок строку 25.06.2020 ; кінець строку 25.06.2023.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого, щодо наявності підстав для задоволення подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання
є безпідставними.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.
При цьому судом прийнято до уваги характеристику ОСОБА_6 , видану начальником ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» ОСОБА_7 , згідно якої засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.06.2020 року, під час тримання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» характеризувався посередньо, заходи заохочення не застосовувалися, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 13.07.2020, за час відбування покарання за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 6 разів заохочувався у встановленому законом порядку, враховано рішення адміністративної комісії ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» від 12.07.2022 протокол №17, згідно якого ОСОБА_6 за час відбування покарання довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.
Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.
Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
Вирішуючи питання, щодо застосування відносно ОСОБА_6 ст. 81 КК України, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки, хоча ОСОБА_6 відбув 2/3 частини строку покарання, має заохочення, однак те, що був поміщений на 14 діб до ДІЗО за виявлення та вилучення наркотичної речовини рослинного походження, порушення кримінального провадження, вказує на те, що він не довів своє виправлення.
Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000349 від 10.11.2021 року закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_6 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, вказану постанову направлено начальнику ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для організації здійснення перевірки в межах адміністративного законодавства.

Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13.09.2022 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4