Справа № 317/695/23
Провадження № 1-кп/317/169/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000008 від 09.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зі слів працює неофіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , влітку 2020 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно, з метою виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, передав свої анкетні дані та фотокартку невстановленій слідством особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка в подальшому виготовила підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, влітку 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, у відділенні №3 «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Айвазовського, 9, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому ОСОБА_4 08.01.2023 близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи на автомобільній дорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 475 км, на блокпосту З-08 «Лавра», керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , усвідомлюючи те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із підтвердженням права керування транспортними засобами категорії «В», «С1», «С», «D» та «СЕ», отримане всупереч встановленому законом порядку, переслідуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, будучи зупиненим інспекторами УПП в Запорізькій області ДПП України, пред`явив на вимогу останніх завідомо підроблений документ, у ході перевірки якого було виявлено ознаки підробки, після чого вказане посвідчення було вилучене.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-23/381-ДД від 12.01.2023 встановлено, що наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу на території України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив вищевикладені обставини кримінальних правопорушень, та надав пояснення, що у 2017 році його було позбавлено права керування за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, після чого, у передбаченому законом порядку, посвідчення водія він не отримував. Приблизно у 2020 році у Інстаграмі побачив оголошення про можливість отримання посвідчення водія із мінімальним пакетом документів. Оскільки йому була потрібна категорія «С», він звернувся за вказаним оголошенням, надав продавцю фотографії свого паспорту та підпису, а також сплатив 10 000 грн. Після чого отримав за допомогою Нової пошти посвідчення водія та з цього часу використовував його. 08.01.2023 на в`їзді у Запоріжжя на блок-посту на вимогу працівників поліції надав їм для перевірки водійське посвідчення. Також повідомив, що розкаюється у вчиненому та готовий понести покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою, та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення які відносяться до кримінальних проступків, останній раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем мешкання, на даний час працює неофіційно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно із ст. 67 КК України, не встановлені.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинені обвинуваченим кримінальні проступки не потягли тяжких наслідків, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкцій статей. Таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. 15, 50, 65-68, 358 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1 510 грн 24 коп (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки).

Речові докази:

посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 із серійним номером серії НОМЕР_1 , поміщене до спеціального полімерного сейф-пакету №2753754 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 11.01.2023 (справа № 317/257/23, провадження № 1-кс/317/26/2023) скасувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1