Справа № 517/782/22
Провадження № 1-кп/517/71/2022
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 27.12.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000556 від 02 грудня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Войничеве Фрунзівського району Одеської області, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2022 року ОСОБА_3 вступивши у попередню змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, отримав від останніх вказівки зустріти на станції Іванівка Роздільнянського району Одеської області чотирьох осіб та на автомобілі марки ВАЗ-2121 д/з НОМЕР_1 , що належить його батькові ОСОБА_6 доставити осіб до с. Павлівка (Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області та залишити їх на відстані 200 метрів від державного кордону, де в подальшому зазначені особи повинні були незаконно, поза пунктами пропуску, у пішому порядку, перетнути державний кордон України до Республіки Молдова (ПМР), де їх мали зустріти невстановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

У подальшому, 02 грудня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на переправлення осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова (регіон - Придністровська Молдавська Республіка), поза межами існуючих пунктів пропуску для офіційного перетину державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року та «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року порядку перетину особами державного кордону України, на авто марки ВАЗ-2121 д/з НОМЕР_1 , котре належить його батькові ОСОБА_6 , на станції Іванівка Роздільнянського району Одеської області, зустрів чотирьох осіб чоловічої статі, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ще одну невстановлену в ході досудового розслідування особу, з метою довезти їх до державного кордону України, оскільки до нього була значна відстань.

В той час ОСОБА_3 зателефонувала невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та повідомила, що в той день їхати не можливо та запропонував залишити вказаних осіб до ранку, а ранком, 03.12.2022 року відвезти їх до с. Павлівка (Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області, на що ОСОБА_3 погодився та повідомив зазначену інформацію, на що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 погодилися, проте одна невстановлена в ході досудового розслідування особа відмовилася та пішла на станцію, щоб повернутися до м. Одеси.

02 грудня 2022 року ОСОБА_3 привіз ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_1 , в якому ніхто не мешкає та в якому раніше мешкала його тітка. В подальшому, ОСОБА_3 03.12.2022 року, біля 05 годин 45 хвилин, використовуючи автомобіль марки ВАЗ-2121 д/з НОМЕР_1 , повіз вищевказаних осіб на визначену заздалегідь, невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ділянку державного кордону України, яка розташована біля с. Павлівка (Захарівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, де в подальшому був зупинений працівниками Державної прикордонної служби України між с. Павлівка та с. Василівка Роздільнянського району Одеської області.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 332 КК України, тобто незакінчений замах на незаконне переправлення особи через державний кордон України, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

27 грудня 2022 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд зазначає, що міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України та є достатньо обґрунтована наявністю підстав для призначення вказаного покарання, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, а також на особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність судимостей.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

У судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття, а також просили суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до злочинів середньої тяжкості, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угод про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно ч.3 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до ч.3 ст. 68 КК України призначаючи покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 вчинив замах на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, йому не може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, який перевищуватиме дві третини максимального строку, передбаченого санкцією статті.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2022 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000556 від 02 грудня 2022 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний по відношенню до засудженого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме: автомобіль ВАЗ-2121, 1983 року, д.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 ; телефон Motorolla з сім картою мобільного оператора Vodafone - повернути власнику ОСОБА_3 ; телефон Vivo з сім картою Vodafone - повернути власнику ОСОБА_9 ; телефон НОМЕР_2 з сім картою Lifecell - повернути власнику ОСОБА_7 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду від 06 грудня 2022 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ-2121, 1983 року, д.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 ; телефон Motorolla з сім картою мобільного оператора Vodafone; телефон Vivo з сім картою Vodafone; телефон НОМЕР_2 з сім картою Lifecell.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений : 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику та прокурору.

Суддя: