Справа №463/64/23
Провадження №1-в/463/46/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

у м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування арешту майна -

в с т а н о в и в :

представник заявника звернувся до суду із заявою про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_5 від 13.06.2013 у справі №1-кс/463/359/13, кримінальне провадження №0000615 від 07.03.2013 на земельну ділянку площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку площею 103,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна 6188305) та земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1955 від 05.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 .

Однак на земельній ділянці заявника наявне не зняте обтяження, накладене на неї через арешт майна ОСОБА_7 . Так, згідно з інформацією, наявною у державних реєстрах, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_5 від 13.06.2013 у справі №1-кс/463/359/13, кримінальне провадження № 0000615 від 07.03.2013, було накладено арешт на майно ОСОБА_7 , серед якого зазначена земельна ділянка заявника, яка є його власністю з 2007 року.

Заявник не має жодного відношення до кримінального провадження №0000615 від 07.03.2013, а накладений і не знятий з його земельної ділянки арешт порушує його речові права, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та Цивільним кодексом України. Враховуючи те, що відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, вирішення питання про скасування арешту майна, накладеного у межах згаданого кримінального провадження, належить до компетенції суду.

В судовому засіданні представник власника майна заяву підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в заяві.

Представник Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області та представник Галицької окружної прокуратури міста Львова до суду не з`явились, про розгляд заяви повідомлений належним чином, виходячи з положень ст.22 КПК України, яка визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, суд вважає за можливе здійснити розгляд без участі представників вказаних осіб.

Заслухавши думку представника власника майна, оглянувши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_5 від 13.06.2013 у справі №1-кс/463/359/13, кримінальне провадження № 0000615 від 07.03.2013, було накладено арешт на майно ОСОБА_7 , серед якого земельна ділянка площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 388, ч.2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження №0000615 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.388, ч.2 ст.190 КК України - закрито. Ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 є власником житлового будинку площею 103,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна 6188305) та земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1955 від 05.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.05.2021 № 255937270.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ця норма кореспондується з пунктом 12 частини 1 ст.368 КПК України, за якою, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

З огляду на наведене всі питання щодо арешту майна, накладеного як засіб забезпечення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування), є кримінально-процесуальними правовідносинами й повинні вирішуватися судом, що розглядає кримінальну справу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №813/1047/16).

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, виходячи з того, що провадження у справі закрито, а ОСОБА_3 є власником житлового будинку площею 103,1 м.кв. (реєстраційний номер нерухомого майна 6188305) та земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1955 від 05.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 , а арешт майна накладений на вказану земельну ділянку як на майно що належало ОСОБА_7 , проте така останньому фактично не належала, а тому подальше збереження арешту на майно приведе до порушення конституційних прав власника майна.

Таким чином, суд вважає, що підстав для залишення арешту вказаної земельної ділянки в силі на даний час немає і його слід скасувати.

Керуючись положеннями ст. 174 КПК України в редакції 1960 року, пункту 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України,

ухвалив:

заяву задоволити.

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_5 від 13.06.2013 у справі №1-кс/463/359/13, кримінальне провадження №0000615 від 07.03.2013, на земельну ділянку площею 0,06 га (кадастровий номер :01:009:0059) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через місцевий суд.

Суддя: ОСОБА_1