печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,, власника майна ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_6 , що проводився 12.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: службове посвідчення № НОМЕР_1 , дійсне до 31.12.2025 (ОС 001818) на ім`я ОСОБА_6 з написом «Служба безпеки України»; мобільний телефон «Samsung», моделі «SM-F415E/DSN», ІМЕІ НОМЕР_2 , чорного кольору у червоному чохлі, які належать ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000565 від 30.06.2021.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Відомості у вказаному кримінальному провадженні внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 .

У ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з 19.06.2021 по 12.08.2021, лейтенант Служби безпеки України ОСОБА_6 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки, вчинила дії з підбурювання ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди заступнику начальника управління начальнику відділу протидії злочинам у сфері обігу товарів акцизної групи товарів управління боротьби із фінансовими злочинами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_9 , який відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України, встановленого на 12.08.2021, становить 26 800,00 гривень, за вчинення та невчинення ним в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданої йому влади і службового становища, а саме за не вчинення ним та підлеглими йому працівниками податкової міліції ГУ ДФС у місті Києві дій з перевірки її неправомірної господарської діяльності, пов`язаної з реалізацією тютюнових та алкогольних виробів без наявності передбаченого законодавством дозволу на здійснення такого виду діяльності, та не притягнення її до адміністративної відповідальності за такі дії.

Так, приблизно о 18:00 год. 12.08.2021 перебуваючи в салоні автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі С 200, державний номерний знак НОМЕР_3 , що знаходився на узбіччі поблизу будинку № 13 по вулиці Парково-Сирецька у м. Києві, ОСОБА_8 на виконання вказівки ОСОБА_6 , передала останній неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, шляхом поміщення грошових коштів до відділення для зберігання речей («бардачок») вищевказаного автомобіля, для їх подальшої передачі ОСОБА_9

12.08.2021 о 18 год. 04 хв. громадянку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано працівниками Державного бюро розслідувань затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У ході особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено наступні речі та документи:

1. Службове посвідчення № НОМЕР_1 , дійсне до 31.12.2025 (ОС 001818) на ім`я ОСОБА_6 з написом «Служба безпеки України»;

2. Мобільний телефон «Samsung», моделі «SM-F415E/DSN», ІМЕІ НОМЕР_2 , чорного кольору у червоному чохлі.

Вказане службове посвідчення та мобільний телефон 13.08.2021 постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000565 від 30.06.2021.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

В судовому засіданні адвокати та власник майна заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Адвокатом не було доведено наявність підстав у разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Разом з тим, слідчий суддя вважає клопотання слідчого в частині арешту службового посвідчення № НОМЕР_1 , дійсне до 31.12.2025 (ОС 001818) на ім`я ОСОБА_6 з написом «Служба безпеки України» належним чином не обґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном на речі та документи вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , що проводився 12.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung», моделі «SM-F415E/DSN», ІМЕІ НОМЕР_2 , чорного кольору у червоному чохлі, які належать ОСОБА_6 .

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1