ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24950/22

Провадження № 11-сс/4820/557/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20 січня 2023 року включно , -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.01.23 р. включно з визначенням застави у розмірі 52 000 грн. відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України в поведінці підозрюваного ОСОБА_7 слідчим в клопотанні та судом в ухвалі не обґрунтовані. Підозрюваний визнає вину, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні хвору мати, вчинив злочин через необхідність її відвідування, сам повернувся до військової частини, а відтак захисник вважає, що у підозрюваного ОСОБА_7 натепер відсутній намір ухилитись від військової служби та продовжувати вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.
Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали подану апеляційну скаргу, а прокурор заперечив проти її задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, колегія суддів зазначає наступне.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а саме в тому, що самовільно залишив військову частину без поважних причин, в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри підтверджена протоколами допиту свідків та наданими суду документальними доказами, що у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину.
При цьому, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, а відтак наслідки та ризик втечі можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж можливе покарання.
Крім того, зважаючи, що ОСОБА_7 має статус військовослужбовця та перебуває під дією військових статутів, а тому його втеча зумовить вчинення нового, особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Також, у разі застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 буде обмежений у вчиненні нового злочину, передбаченого ст. 407 КК України з мотивів проведення часу на власний розсуд, відвідування родичів, вживання алкогольних напоїв тощо.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доведеними ризики втечі та вчинення нового злочину.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлена тим, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належний контроль за діями підозрюваного, а відтак запобігти ризикам втечі та вчинення нового злочину.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Таким чином, колегія суддів вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою в умовах військового стану не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам та не передбачені діючим кримінально-процесуальним законом.

При цьому, наявність позитивних характеристик та матері жодним чином не знижує ступінь ризику втечі та вчинення нових злочинів, оскільки ці обставини існували і на час досліджуваних подій злочину, а відтак, вони не утворюють для підозрюваного жодних моральних запобіжників при визначенні моделі поведінки. Наразі відсутність спроб втечі та вчинення нового злочину викликана не високими моральними принципами ОСОБА_7 , а виключно дієвістю обраного запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до п. 2) г ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» під час дії воєнного стану військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Разом з тим, суду не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність відповідних підстав для звільнення ОСОБА_7 з військової служби.
До того ж відсутні і докази перебування у підозрюваного на утриманні інших осіб.
Враховуючи викладене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 20 січня 2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3