Справа № 615/1034/20
Провадження № 1-кп/615/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0000216, 0000324, 0000094, 0000230 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2,3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Прокурор заявила клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків через наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень та запобігання заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та унеможливлюють застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. До завершення судового розгляду та ухвалення рішення по суті потрібно дослідити докази, допитати свідків, у разі необхідності провести інші процесуальні дії, тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на що вказує його поведінка після скоєння злочину, а саме залишення місця скоєння злочинів та ретельне приховування слідів кримінальних правопорушень.

Крім того, на думку прокурора, обвинувачений, який ніде не працює, офіційних доходів не має, утриманців не має, має слабкі соціальні зв`язки, тому без обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може призвести до ухилення його від слідства та суду, так як зможе змінити місце свого проживання, не повідомивши про це прокурора та суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення.

Вважає, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки розуміє тяжкість покарання, яке йому загрожує, тому з метою зміни показань потерпілих та свідків на свою користь може здійснювати на них тиск, що в свою чергу ускладнить проведення судового розгляду в розумні строки та об`єктивного встановлення усіх обставин скоєного злочину. На думку прокурора, особистісні характеристика та поведінка обвинуваченого свідчать про те, що він може вчинити протиправні дії відносно свідків у кримінальному провадженні, з кожним із яких знайомий особисто.

Як зазначає прокурор, вчинення ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину свідчить про наявність фактичних підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як його перебування на волі може призвести до продовження злочинної діяльності та вчинення нових тяжких злочинів, в тому числі із застосуванням насилля та заподіянням тілесних ушкоджень.

Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, та наведені прокурором обставини, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, ніж тримання під вартою не може запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання. Наголошує на доведеності заявлених ризиків, які продовжують існувати, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення 4-х кримінальних правопорушень та не вчинив нових злочинів лише тому, що перебуває під вартою. До того ж, свідки та потерпілі при допиті в судовому засіданні вказували, що бояться його, що свідчить про тиск.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність ризиків. Вказав, що кожного разу з`являвся в судове засідання, що надає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник зауважив, що прокурором не дотримано вимог ст.184 КПК України, оскільки не наведено нових ризиків та не доведено наявність продовження існування ризиків, які слугували для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи, що вже пройшло більше року. На думку захисника, прокурор зовсім не обґрунтувала неможливість застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на який просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

За змістом ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою, передбачений ст.199 КПК України, ч.5 якої зобов`язує суд відмовити в продовженні строку тримання під вартою лише у випадку якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Клопотання в даному випадку, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ч.2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 13.05.2021 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без визначення застави, який продовжено ухвалами суду від 08.07.2021, 02.09.2021, 28.10.2021, 22.12.2021, 11.02.2022, 07.04.2022, 01.06.2022, 27.07.2022, 19.09.2022, 18.11.2022 до 19.01.2023.

При цьому судом встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - п.1 обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки один із злочинів, який йому інкримінується є особливо тяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Крім того, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки (неодружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований); -п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - п.3 перебуваючи на волі ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному проваджені; - п.5 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість за які в передбаченому законом порядку не погашена, після відбуття покарання знову вчинив ряд корисливих злочинів, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що свідчить про його кримінальну направленість.

Після надходження обвинувального акту до суду ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`являвся, поважність причин неприбуття документально не підтвердив, здійснення його приводу виявилось неможливим через відсутність за місцем проживання, про зміну якого суду не повідомив, в зв`язку з чим на підставі ухвали суду від 25.02.2021 був оголошений у розшук, затриманий 11.05.2021 працівниками поліції за вчинення іншого особливо тяжкого злочину, що унеможливлює застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпілі та свідки, які проживають з обвинуваченим в одному селі, під час допиту в судовому засіданні неодноразово висловлювали побоювання щодо його неправомірної поведінки, в тому числі із застосуванням насильства та погроз, що не раз ОСОБА_3 демонстрував в судовому засіданні під час їх допиту, та є можливо причиною їх чергової неявки, що ускладнює проведення судового розгляду у встановлені законом строки.

За даними, які характеризують особу ОСОБА_3 , не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має. Доказів, які б спростували наведений прокурором ризик щодо слабких соціальних зв`язків, стороною захисту не надано.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, суд враховує, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому судом досліджено можливість не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , але враховуючи не зменшення зазначених ризиків та оцінюючи сукупність викладених обставин, зокрема, тяжкість покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення насильницьких дій відносно похилої особи в період перебування у розшуку, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти наявним ризикам, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним протиправних дій.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто з 19.01.2023 до 17.03.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1