Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2325/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року, якою клопотання слідчого СВ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устинівка, Малинівського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого-,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 13 травня 2023 року без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вважає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 є необгрунтованою. Вказує, що прокурор в судовому засіданні та слідчий суддя в ухвалі не обгрунтували належним чином чому більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_8 .. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, а тому є підстави для застосування до нього більш м1якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в обгрунтування якого зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №00000124 від 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2023 року, близько 13 години 30 хвилин, неповнолітня ОСОБА_10 , разом із раніше не відомими їй ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебували в приміщенні сараю, що навпроти будинку АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. В цей час, у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_10 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, для безпечності вчинення злочину, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 провели неповнолітню ОСОБА_10 в інше прилегле підсобне приміщення. Далі ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , застосовуючи погрози фізичної розправи, використовуючи фізичну силу, примусили неповнолітню ОСОБА_10 стати на коліна, що вона й зробила, та використовуючи безпорадний стан потерпілої, подавивши її опір, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи свої геніталії, орально проникли в тіло неповнолітньої ОСОБА_10 , таким чином зґвалтували останню.

14.03.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 15.03.2023 року повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000124 від 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

14.03.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 15.03.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, зокрема: рапортом по лінії «102» від 14.03.2023 року (а.п.11-12); протоколом прийняттям заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 14.03.2023 року (а.п.13-14); протоколами огляду місця події від 14.03.2023 року (а.п.25-32); протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 від 14.03.2023 року (а.п.15-17); протоколом проведеного слідчого експерименту за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 від 14.03.2023 року (а.п.20-24); протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.03.2023 року (а.п.33-35) випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Малинська міська лікарня» ММР від 14.03.2023 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 14.03.2023 року ( а.п.47-50); протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 14.03.2023 року (а.п.51-54); протоколом проведеного слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 15.03.2023 року; протоколом проведеного слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 15.03.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, раніше судимий, та доведенність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Можливість впливати на потерпілого та свідків обгрунтована тим, що він проживає з ними в одному населеному пункті та вони не допитані судом.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтований тим, що ОСОБА_8 раніше судимий та міцних соціальних зв`язків не має, а тому може неприбувати або несвоєчасно прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду. Крім того, Синиця підозрюється у вчиненні умисного злочину під час перебування на іспитовому терміні згідно вироку Малинського районного суду Житомирської області від 13.12.2022 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що при наявності обгрунтованої підозри та з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому доводи захисника щодо необгрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи зазначене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтом про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13 травня 2023 року без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді