У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, із покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

03.11.2022 р. до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 , датована ним 04.10.2022 р. Скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, яке мотивовано тим, що він перебував під вартою у період з 07.07.2017 р. до 08.10.2019 р., втім, судом першої інстанції вказаний період не зарахований до строку призначеного покарання. Вимоги ч. 5 ст. 72 КК України щодо необхідності врахування йому стали відомі лише після укладання договору з іншим захисником.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого на підтримку поданого клопотання, думку прокурора, який не вбачав підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить наступного.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. п. 13, 14, 17 ч. 1 ст. 7 («Загальні засади кримінального провадження») КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких окрім інших відносяться: забезпечення права на захист; доступ до правосуддя; забезпечення права особи на оскарження процесуальних рішень.

Право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону гарантується кожному ч. 1 ст. 21 КПК України.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду, якщо він пропущений з поважних причин. При цьому, законом не визначено переліку підстав, при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, що відображено у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 р. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Водночас, згідно із правовими висновками, викладеними у рішенні ЄСПЛ від 10.07.1998 р. у справі «Тіннеллі та сини, Лтд та іншіта Мак- Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти.

При цьому, згідно рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Суботін проти України» та інші, суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок відносно ОСОБА_5 ухвалений і проголошений Кривоозерським районним судом Миколаївської області 10 грудня 2020 року.

Відповідно даним технічного носія інформації звукозапису, відеозапису та журналу судового засідання, засуджений був присутнім під час судового розгляду в суді першої інстанції 10.12.2020 р. та надав пояснення в обсязі, які вважав за необхідне. Після закінчення виступів, головуюча, оголосивши судові дебати завершеними, надала ОСОБА_5 останнє слово та видалилась до нарадчої кімнати, після чого, цього ж дня у присутності останнього та його захисника оголосила вирок. 14.12.2020 р. копія вказаного вироку направлена засудженому за місцем його проживання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність ОСОБА_5 із суттю прийнятого рішення та можливістю його оскарження у строки, передбачені КПК України.

Засудженим ОСОБА_5 особисто подано апеляційну скаргу на вказаний вирок лише 04.10.2020 р., тобто після сплину майже двох років з часу постановлення зазначеного судового рішення. Будь-яких обставин, які перешкодили йому подати апеляційну скаргу, засудженим ОСОБА_5 не наведено. Отже, підстав вважати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження засудженим ОСОБА_5 не вбачається, а тому строк на апеляційне оскарження вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року поновленню не підлягає.

При цьому, відмовляючи у поновленні строку апеляційного оскарження вироку, суд вважає за необхідне роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що питання зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання може бути вирішено й під час його виконання, в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 395, 404, 405, 406, 532, 536 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

відмовити засудженому ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2020 року.

Копію ухвали про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

Чебанова- ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8