Справа № 932/7404/22
Провадження № 1-кс/932/3610/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Так, слідчий СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 подав відповідне клопотання, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи клопотання зводяться до наступного.

В провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001010 від 10.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2022 близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні кафе «Смак» за адресою: м. Дніпро, пров. Джинчарадзе буд.№12 К, побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в останнього стався словесний конфлікт, після чого ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область в область голови, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно - мозкової травми, гострої субдуральної гематоми, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Як вказує слідчий, умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Підозра є обґрунтованою і підтверджується зібраними матеріалами. Слідство приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру частково та пояснив суду, що не мав умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Так, в кафе «Смак» між двома компаніями, які відпочивали, виник тривалий конфлікт. В ході конфлікту до ОСОБА_4 підійшов гр. ОСОБА_8 та намагався його вдарити. Після чого ОСОБА_4 вдарив останнього долонею руки по обличчю, від чого той втратив рівновагу та впав на підлогу, вдарившись об тротуарну плитку. Після чого конфлікт було вичерпано. Інших тілесних ушкоджень підозрюваний не наносив. Підозрюваний вказує, що вчинив злочин з необережності. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді «цілодобового» домашнього арешту, оскільки він має дружину та дитину, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Вказав, що кваліфікація, надана органом досудового розслідування, є завищеною. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Вислухавши сторону обвинувачення та підозрюваного, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001010 від 10.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно встановлених під час досудового розслідування обставин, гр. ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область в область голови, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Стороною обвинувачення кваліфіковані дії ОСОБА_4 як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтовано, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується. З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані стороною обвинувачення, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, вказує таке.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є злочином з матеріальним складом, тобто для кваліфікації діяння потрібно настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, розладу здоров`я тощо. При цьому для умисного тілесного ушкодження характерна наявність безпосереднього впливу особи на тіло потерпілого, наприклад завдання удару ножем, удару в життєво важливі органи і т.д., тобто дії підозрюваного повинні бути в безпосередньому зв`язку із настанням наслідків, та з прямим умислом.

Проте з матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний лише завдав потерпілому ОСОБА_8 , один удар по обличчю. Від удару останній упав, і в результаті падіння отримав тілесні ушкодження, оскільки вдарився головою об тротуарну плитку.

Відтак, настання тілесних ушкоджень є результатом необережної поведінки підозрюваного, оскільки останній передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення. Отже, настання тілесних ушкоджень утворилось не безпосередньо від удару, а від падіння потерпілого, а тому наслідки у вигляді тілесних ушкоджень охоплююьться необережною формою вини.

За таких обставин кваліфікація дій ОСОБА_9 як умисне тяжке тілесне ушкодження, є дещо передчасною, оскільки в залежності від результатів судово-медичної експертизи, його дії можуть бути кваліфіковані як необережне тяжке тілесне ушкодження (128 КК України), а у випадку заподіяння смерті за таких саме обставин, за ст. 119 КК України як вбивство через необережність.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя при оцінці обґрунтованості підозри виходить з того, що ОСОБА_9 міг вчинити злочин, передбачений ст. 128 КК України.

Доказів того, що тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми, гострої субдуральної гематоми утворились безпосередньо від удару ОСОБА_9 , матеріали клопотання не містять. Зазначену обставину не довів також прокурор в судовому засіданні. Тому при оцінці обґрунтованості підозри та ризиків, слід виходити з максимальної межі покарання, що може бути призначено за ст. 128 КК України, а саме позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 128 КК України, є нетяжким.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, тому розуміючи невідворотність покарання та наявність вагомих доказів його провини, може почати переховуватись від слідства та суду. Цей ризик підтверджується.

Але разом із тим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведений, оскільки свідки вже допитані, а обставини вчинення злочину, зокрема, факт заподіяння тілесних ушкоджень, є встановленими. Тому ймовірність впливу на потерпілого і свідків є вкрай низькою, і не завдасть шкоди кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу слід врахувати, що ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання, характеризується позитивно, офіційно одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (судимості не має).

Оцінюючі ці обставини у сукупності, слід дійти висновку, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки у місці проживання, що істотно знижує ризик переховування від органів досудового розслідування. Також у разі перекваліфікації злочинного діяння, ОСОБА_4 може загрожувати максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 року. Цей розмір покарання не є таким, щоб спровокувати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування і суду, оскільки останній розуміє, що притягується вперше до кримінальної відповідальності, тому суд може застосувати положення ст. 75 КК України.

За таких обставин, та враховуючи, що прокурором не доведено, що інші запобіжні заходи не здатні запобігти всім ризикам, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування виняткового запобіжного заходу відсутні, тому є можливим перейти до іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

На підставі цього, до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, а також покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема, носити електронний засіб контролю цілодобово, що додатково забезпечить дотримання ним умов запобіжного заходу.

Таким чином, у задоволенні клопотання сторони обвинувачення належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати йому це житло цілодобово.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду.

-носити електронний засіб контролю цілодобово;

-не спілкуватися зі свідками і потерпілим по цьому кримінальному провадженню, окрім як за дозволом слідчого чи прокурора.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного негайно доставити у квартиру АДРЕСА_2 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даної ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 07 лютого 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ