Справа№751/5857/22
Провадження №1-кс/751/1441/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання у режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» скаргу ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою, у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою про незаконне тримання його під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», відповідно просив негайно звільнити його з-під варти.

В обґрунтування скарги зазначає, що ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.10.2022 йому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.12.2022 включно. Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2022 його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою. На вказаний вирок подано апеляційні скарги та 19.12.2022 Чернігівським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження. Вирок суду не набрав законної сили. Також відсутні рішення щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином, незаконно перебуває під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Отже, держава не виконує взяті на себе зобов`язання по охороні його життя та здоров`я, а також щодо забезпечення принципів законності.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити, з підстав викладених в ній.

Представник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Заначив, що до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 на законних підставах утримується під вартою.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що ОСОБА_3 утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на підставі вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2022, відповідно до якого запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальним процесуальним законом передбачений окремий порядок перевірки слідчим суддею відомостей щодо порушення прав людини.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Разом із тим, положення ст.206 КПК України визначають, що слідчий суддя має розглянути скаргу, подану в порядку зазначеної норми закону, лише в разі знаходження особи, щодо якої наявні відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що вона позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, в межах територіальної юрисдикції суду.

Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 21.10.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.12.2022 включно.

Чернігівський районний суд Чернігівської області вироком від 07.11.2022 ОСОБА_3 визнав винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначив покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; зараховував в строк відбування покарання строк його затримання та перебування під вартою з 19.11.2016 до 06.04.2017, з 21.04.2017 до 02.01.2018, з 13.08.2021 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховується з 13.08.2021. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 19.12.2022 відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2022.

Отже, станом на 27.12.2022 вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2022 відносно ОСОБА_3 не набрав законної сили.

Таким чином, у даному випадку фактично має місце звернення в порядку ст.206 КПК України на стадії апеляційного оскарження вироку суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Тобто законодавець передбачив у вищевказаній статті КПК України заходи забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Крім того, відповідно до абз. 2 статті 1.1 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

ОСОБА_3 тримається під вартою на підставі вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.11.2022, яким визначено запобіжний захід - тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

При цьому, якщо питання про доцільність та обґрунтованість тримання засудженого під вартою виникає на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції може переглянути доцільність подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевірка законності та обґрунтованості вироку не належить до повноважень слідчого судді.

Отже, на час надходження скарги ОСОБА_3 слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою без відповідних на те підстав, та підлягає звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України.

Ураховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою, у порядку ст. 206 КПК України відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що утримується під вартою, у той же строк, з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 29.12.2022 о 10.50 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1