Провадження № 1-кс/686/53/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_3 в якій просить зобов`язати ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внести відомості до ЄРДР на підставі поданої ним 16.12.2022 заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, ч.1 ст.382 КК України та видати йому витяг з ЄРДР.

Узагальнені доводи скарги.

В обґрунтування скарги особа, які її подала зазначає, що 16.12.2022 адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Ознаки кримінального правопорушення за переконанням особи, яка подала скаргу є у діях ОСОБА_5 , який шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_3 у сумі 296000 грн. та не виконує судове рішення із їх стягнення та стягнення інфляційних витрат та простроченої заборгованості.

Однак, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 не внесені.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слдічим допущена бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

Позиції учасників провадження.

У судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі. Уповноважена особа від органу досудового розслідування не з`явилася.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Право та судова практика

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

У силу ч.2 ст.218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Оцінка встановлених обставин та відповіді на доводи скарги.

З матеріалів скарги слідує, що адвокат ОСОБА_4 звернувся із заявою від 16.12.2022 про вчинення кримінального правопорушення, адресованою начальнику ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від ХРУП ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали перевірки за заявою ОСОБА_4 №161/23,з яких слідує, що відомості до ЄРДР не були внесені.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали перевірки за заявою про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як вбачається із заяви поданої адвокатом ОСОБА_4 заяви, з якою він звернувся до правоохоронного органу, у ній наявні відомості, які містять ознаки кримінального правопорушення, зокрема щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману/зловживання довірою.

Інших ознак кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч.1 ст.382 КК України (невиконання судового рішення) не встановлено.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню.

Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.

Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам.

Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні.

За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Умовами кримінальної відповідальності за будь-яку суспільно-небезпечну поведінку, зокрема і за невиконання судового рішення за ч. 1 ст. 382 КК, є встановлена і доведена наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення), а також реальна можливість виконати покладений на неї обов`язок.

Встановлення підстави кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення обов`язково передбачає з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Проте, у разі встановлення відсутності самого обов`язку вчиняти певні дії (утримуватись від їх вчинення) питання про наявність реальної можливості їх вчинити вирішувати немає сенсу, оскільки дослідження такої можливості в цьому разі перебуває поза межами доказування.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

За положеннями ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.2 ч.15 цього закону стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Невиконання рішення у добровільному порядку забезпечене визначеною законодавством процедурою його примусового виконання, а тому саме по собі не може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.

Зазначаючи про незаконне, на думку заявника ухилення від виконання судового рішення , заявник фактично висловлює незгоду з його невиконанням у добровільному порядку.

Не містить і скарга відомостей, про те, що на підставі рішення суду про стягнення із ОСОБА_5 відкрите виконавче провадження із примусового стягнення з нього грошових коштів на користь ОСОБА_3 , вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду та у визначеному законом порядку констатовано необхідність звернення до правоохоронного органу для ініціювання кримінального провадження.

Отже, після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування щодо неправомірного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 .

Проте, відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, є обґрунтованою у цій частині.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги скарги стосовно зобов`язання уповноважену особу внести відомості за ч.3 ст.190 КК України, оскільки чинний кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень за наслідком розгляду скарги приймати рішення про зобов`язання уповноваженої особи внести відомості до ЄРДР за визначеним складом кримінального правопорушення та за зазначеною кваліфікацією кримінального правопорушення.

Попередня та/або подальша кваліфікація є виключною прерогативою уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР особи та уповноваженої особи органу досудового розслідування на його проведення у межах кримінального провадження.

Відтак, у цій частині вимог скарги слід відмовити.

З огляду наявність у заяві адвоката ОСОБА_4 інформації про ознаки кримінального правопорушення, він має право на ініціювання кримінального провадження.

А тому скарга підлягає задоволенню у частині вимоги про внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому слідчий суддя також зазначає, що до ЄРДР мають бути внесені усі відомості, які містять інформацію про ознаки кримінального правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_4 та надана їм відповідна, належна правова кваліфікація.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За наведених обставин, скарга підлягає частковому задоволенню із зобов`язанням уповноваженої особи правоохоронного органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу ХРУП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою адвоката ОСОБА_4 від 16.12.2022, зареєстрованої 16.12.2022 за №119/ц-2284 та 19.12.2022 в ЄО за №23659.

У іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1