Справа № 373/160/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Переяслав клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000058 від 01.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

15 лютого 2023 року через канцелярію суду захисник подав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Обґрунтовуючи клопотання, захисник відзначив, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу ТОВ «Медичний центр «Європа», пройшов там лікування від наркотичної залежності, а відтак наявні правові підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор, вказуючи, що обвинувачений раніше на спеціальних обліках не перебував, а також, що з долученої захисником до клопотання довідки слідує, що обвинувачений пройшов лише курс детоксикації, а не лікування, просила відмовити у його задоволенні. Також, зазначила, що ТОВ «Медичний центр «Європа» видано ліцензію на проведення господарської діяльності, а не на проведення діяльності у галузі медичних послуг.

Заслухавши сторін кримінального провадження, перевіривши доводи, якими обґрунтовується клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом означеної норми закону, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності необхідно з`ясувати чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи звернулася вона до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, і чи дійсно почала лікування від наркоманії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (надалі Закон) наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Особою, хворою на наркоманію є особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Згідно з приписами ст. 12 Закону діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування (ст. 14 Закону).

Так, відповідно до довідки від 13 лютого 2023 року, виданої ТОВ «Медичний центр «Європа», ОСОБА_4 проходив курс детоксикації від наркотичної залежності з 09.02.2023 по 13.02.2023 у медичному центрі. За час лікування спостерігалась стійка мотивація до тверезого способу життя.

Разом з тим, даних про встановлення ОСОБА_4 у визначений Законом спосіб, а саме лікарсько-консультаційною комісією за результатами медичного огляду чи медичного обстеження діагнозу «наркоманія», а також, що внаслідок зловживання наркотичними засобами він потребує лікування і з цією метою йому видавалось направлення до наркологічного закладу, суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні сам обвинувачений вказував, що не знає чи встановлювався йому такий діагноз, а також, що не впевнений чи проходив він медичне обстеження на предмет його залежності від наркотичних засобів. До медичного центру він звернувся за порадою знайомих; лікування в медичному центрі йому призначили без направлення лікаря-нарколога на підставі його усного звернення.

Відтак, в матеріалах провадження відсутні дані, які б вказували на належне встановлення факту страждання ОСОБА_4 на наркоманію, наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК.

Керуючись ст.ст. 7, 284, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1