06.03.2023 Справа № 756/756/23
Справа №756/756/23
Провадження №1-кс/756/267/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку із кадастровим номером :78:215:0023, яка на праві власності належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, та будівлі, які розташовані на зазначеній земельній ділянці, а саме: приміщення літ. «А», «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «З», «И», а також «І»- Водонапірна вежа з свердловиною, «ІІ»- дорога, «ІІІ»- Сходи, №1- Ворота, №2 Хвіртка, №3 Огорожа, за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 18, які на праві приватної власності належать ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» (), із забороною права користування, відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом того, що на території Оболонського району м. Києва, а саме: на земельних ділянках, які знаходяться на прибережних захисних смугах водоймищ та річки Дніпро, зокрема, затоки «Оболонь» за відсутності відповідних прав на володіння, користування чи розпорядження вказаними ділянками, невстановлені особи самовільно, всупереч встановленому законом порядку, розмістили господарські споруди та будівлі, тим самим незаконно, самовільно зайняли земельні ділянки, які знаходяться в санітарно-захисних зонах, зонах санітарної охорони, зонах особливого використання земель.

Так, досудовим слідством встановлено, що відповідно до «Схеми зовнішніх меж прибережних захисних смуг об`єктів водного фонду м. Києва». Мінський район (Оболонський з 30.01.2001р.))» та доповнення до Схеми зовнішніх меж прибережних захисних смуг об`єктів водного фонду м. Києва, якими встановлено зовнішні межі прибережних захисних смуг та характеристики водних об`єктів розташованих на території Оболонського району м. Києва, водний об`єкт «затока Дніпра Собаче гирло» є штучною затокою, створеною на місці піщаного кар`єру, площею водної поверхні 83 га, зі встановленою зовнішньою межею прибережної захисної смуги по існуючій захисній дамбі із західного боку, з північного по існуючій дорозі на відстані від 115 метрів від урізу води з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996, щодо встановлення зовнішньої межі водоохоронної зони по лінії затоплення території 10% повністю (відмітка поверхонь 96,5 м). На півострові, який відокремлює затоку від Дніпра, схемою встановлено прибережну смугу з боку Дніпра шириною 100 м.

Також, за інформацією КП «Плесо», яке здійснює функції водогосподарської спеціалізованої організації по утриманню водних об`єктів з прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів та гідротехнічними спорудами, водний об`єкт «Затока Дніпра «Наталка» (затока «Оболонь»), є також штучною затокою, створеною на місці кар`єру піску, площею водної поверхні 57,1 га, прибережна територія, якої забудована багатоповерховими житловими будинками (мікрорайон 3А), при цьому, вільна від забудови смуга вздовж затоки використовується як рекреаційна, є пляж. Схемою встановлено зовнішню межу прибережної захисної смуги на відстані 100 м від урізу води та існуючої дамби.

При цьому, ст.ст. 85 та 89 Водного кодексу передбачено, що територія у межах прибережних захисних смуг може бути надана організаціям тільки у тимчасове користування без права забудови та за погодженням Держуправління екології та прикордонних ресурсів у м. Києві.

Окрім того, земельна ділянка :78:215:0023 згідно з рішенням виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.1979 №920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві» віднесена до зони охоронюваного ландшафту, а отже проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних та інших робіт у межах зон охорони пам`яток на вказаній ділянці має відбуватися за погодженням з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2014 за результатами аукціону, проведеного Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), з ТОВ «Гранада-82» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №21/14, згідно з яким товариство придбало нежилі будівлі: літ. «А» площею 89,6 кв. м; літ. «Б» площею 28,1 кв.м; літ. «В» площею 25,5 кв.м; літ. «Г» площею 30,1 кв.м; літ. «Д» площею 274,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Прирічна 2.

При цьому, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, об`єкти житлової нерухомості, а саме : двоповерховий корпус «А» загальною площею 1107,8 кв. м.; колишня котельня «В» загальною площею 62,2 кв. м.; будівля для публічних виступів Кесон «Є» загальною площею 1595,9 кв. м., водонапірна вежа зі свердловиною; огорожа; склад на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2018 №209 належить ТОВ «Гранада-82».

У той же час, відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) земельна ділянка :78:215:0023, на якій розташовані вищевказані об`єкти нерухомості, зареєстрована у Державному земельному кадастрі та за даними Міського земельного кадастру обліковується за Київською міською радою.

04.01.2023 слідчим було проведено огляд земельної ділянки :78:215:0023, під час якого було встановлено, що власником приміщень літ. «А», «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «З», «И», а також «І»- Водонапірна вежа зі свердловиною, «ІІ»- дорога, «ІІІ»- Сходи, №1- Ворота, №2 Хвіртка, №3 Огорожа, за адресою м. Київ, Оболонська набережна, 18 є ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» ().

На час проведення огляду земельна ділянка :78:215:0023 з цільовим призначенням для культурно-оздоровчих, спортивних, рекреаційних потреб, перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради; будь-які договори щодо користування даною земельною ділянкою у Департаменті земельних ресурсів відсутні.

Під час проведення огляду на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0023 загальною площею 1,2806 був залучений інженер-геодезист, який надав відповідний висновок щодо розташованих будівель на вказаній земельній ділянці.

Вказані підстави, на думку досудового слідства, свідчать про те, що зазначена земельна ділянка зайнята за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду).

Таким чином, на думку слідства, невстановленими особами самовільно зайнято земельну ділянку в зоні особливого режиму використання земель (водоохоронній зоні затоки «затоки ОСОБА_5 » та в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Затока Наталка».

17.01.2023 постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 земельну ділянку із кадастровим номером :78:215:0023, яка на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, на якій розташовані будівлі візуально у непридатному стані, а також приміщення літ. «А», «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «З», «И», а також «І»- Водонапірна вежа зі свердловиною, «ІІ»- дорога, «ІІІ»- Сходи, №1- Ворота, №2 Хвіртка, №3 Огорожа, за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 18, які на праві приватної власності належать ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» (), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

У зв`язку з наведеним, враховуючи що вказане майно у повній мірі відповідає вимогам ст. 98 КПК України, з метою з метою зупинення вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки та встановлення істини по даному кримінальному провадженню, з метою збереження та належного дослідження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, захисту інтересів суспільства та громади містка Києва, збереження природно-заповідного фонду місцевого значення м. Києва та забезпечення здійснення досудового розслідування, прокурор просив накласти арешт на вищевказане нерухоме майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

У судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав частково, в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0023 та будівлю літ. «Г», яка розташована на вказаній земельній ділянці, за адресою: м. Київ, Оболонська Набережна, 18, і лише із забороною права відчуження та розпорядження вказаним майном, без заборони користування ним. Зазначив, що оскільки у договорі оренди, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, топографічно-геодезичних вимірюваннях, проведених інженером-землевпорядником ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, та технічній документації, наданій КП "Київське міське бюро технічної інвентиаризації", містяться суперечливі дані щодо площі об`єкта нерухомості приміщення літ. «Г», який знаходиться на вказаній земельній ділянці, оскільки за даними договору оренди та відомостями, внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа вказаного приміщення зазначена як 30,1 кв. м, у той час за результатами проведеного огляду земельної ділянки площа даного приміщення становить 55 кв.м, існує ризик того, що ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», зловживаючи своїми правами, в подальшому не буде виконувати вимоги договору оренди земельної ділянки та рішення Київської міської ради щодо її подальшої забудови. У зв`язку з чим, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зможе запобігти вказаному ризику, а також подальшій незаконній діяльності.

Представник ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що клопотання є необґрунтованим та безпідставним, а накладення арешту лише слугуватиме важелем тиску на товариство. Пояснила, що усі перелічені об`єкти нерухомості були збудовані задовго до криміналізації діяння за яким здійснюється досудове розслідування та на момент розгляду вказаного клопотання ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» є законним власником вказаних нежитлових приміщень, розташованих на земельній ділянці із кадастровим номером :78:215:0023, за адресою: м. Київ, Оболонська Набережна, 18. Крім того, товариством отримано усі необхідні дозвільні документи для користування вказаною земельною ділянкою. Вказала, що об`єкти на вищевказаній ділянці, дійсно, знаходились у неналежному стані та використовувались безхатченками, проте після приватизації їх почали приводити до ладу. У зв`язку з цим, має місце невідповідність у площі, на яку посилається прокурор, оскільки орган досудового розслідування враховував лише корисну площу, тобто тільки те, що можна візуально побачити, порахувати та запустити у цивільний обіг, у той час як існує таке поняття, як «площа забудови», яка включає в себе зруйновані фундаменти, тощо. При цьому, у протоколі огляду, долученому до клопотання взагалі не зафіксовано площу оглянутих приміщень та їх кількість. Посилання прокурора на висновок спеціаліста вважала не доцільним, у зв`язку з тим, що слідчим суддею в ухвалі чітко вказано перелік осіб, яким надано дозвіл на проведення огляду, та до вказаного переліку спеціаліст, який підготував зазначений висновок, не входить. Більш того, залучений до проведення огляду спеціаліст-землевпорядник не має відповідної кваліфікації, а тому не міг проводити вимірювання приміщень. Наголосила також на тому, що в рамках цього самого кримінального провадження ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2022 вже накладено арешт на будівлю літ. ОСОБА_7 , з тією різницею, що у вказаній ухвалі будівлю ідентифіковано за GPS-координатами широти та довготи з забороною користування, відчуження, передачі будь-яким фізичним або юридичним особам у власність користування, оренду. Станом на час розгляду даного клопотання ухвала є чинною, у зв`язку з чим повторне накладення арешту на вказану будівлю без заборони користування нею вважала необґрунтованим.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, надані представниками ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» письмові докази, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом того, що на території Оболонського району м. Києва, а саме: на земельних ділянках, які знаходяться на прибережних захисних смугах водоймищ та річки Дніпро, зокрема, затоки «Оболонь» за відсутності відповідних прав на володіння, користування чи розпорядження вказаними ділянками, невстановлені особи самовільно, всупереч встановленому законом порядку, розмістили господарські споруди та будівлі, тим самим незаконно, самовільно зайняли земельні ділянки, які знаходяться в санітарно-захисних зонах, зонах санітарної охорони, зонах особливого використання земель.

У рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2022 слідчим було проведено огляд земельної ділянки :78:215:0023, яка відповідно до Інформаційної довідки № 309900331 від 15.09.2022 на праві комунальної власності належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

17.01.2023 постановою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1.2806 га, яка на праві комунальної власності належить Київській міській раді () з нормативною грошовою оцінкою 9029645,1 грн., на якій розташовані будівлі, візуально у непридатному стані та приміщення літ. «А», «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «З», «И», а також «І»- Водонапірна вежа зі свердловиною, «ІІ»- дорога, «ІІІ»- Сходи, №1- Ворота, №2 Хвіртка, №3 Огорожа, за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 18, які на праві приватної власності належать ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» (), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №0570202/2-11409 від 22.09.2022 земельна ділянка :78:215:0023 (площею 1,2806 га) з цільовим призначенням 10.08 для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, зареєстрована у Державному земельному кадастрі та за даними Міського земельного кадастру обліковуються за Київською міською радою.

Вказана інформація підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, долученою до матеріалів клопотання.

З листа Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 062/11-10-3780 від 20.09.2022 вбачається, що за результатами проведення аукціону ТОВ «Гранада-82» визнано переможцем та 14.05.2014 між ТОВ «Гранада - 82» та Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №21/14, згідно якого товариством придбані нежилі будівлі: літ. «А» площею 89,6 кв. м; літ. «Б» площею 28,1 кв.м; літ. «В» площею 25,5 кв.м; літ. «Г» площею 30,1 кв.м; літ. «Д» площею 274,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Прирічна 2.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2022 року, укладеного між ТОВ «Гранда - 82» та ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 3426, ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» придбано нерухоме майно: громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: 2-поверховий корпус, літера «А», загальною площею 1107,8 кв.м; колишню котельню, літера «В», загальною площею 62,2 кв.м; склад, літера «Е»; будівлю для публічних виступів Кесон, літера «Є», загальною площею 1595,9 кв.м; водонапірну вежу зі свердловиною «І»; огорожу, 1-4, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2022 року, укладеного між ТОВ «Гранда - 82» та ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 3427, ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» придбано нерухоме майно: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з: літера «А», загальною площею 89,6 кв.м; літера «Б», загальною площею 28,1 кв.м; літера «В», загальною площею 25,5 кв.м; літера «Г», загальною площею 30,1 кв.м; літера «Д», загальною площею 274,9 кв.м.

Наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №745 від 01.11.2022 «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомості у місті Києві» вищевказаному об`єкту нерухомого майна, який утворився внаслідок об`єднання громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 4-А, та нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 2, присвоєно адресу: Оболонська набережна, 18, м. Київ.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №315053638 від 14.11.2022 вбачається, що громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0023, за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 18, на праві приватної власності належить ТОВ «ГЮВЕКСХАУС».

16.11.2022 ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» звернулось до ЦНАП з питання передачі товариству земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0023 в оренду.

Рішенням Київської міської ради № 5982/6023 від 09.02.2023 земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1,2806 га, передано в оренду ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» строком на 10 років.

15.02.2023 року між Київською міською радою та ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» укладено Договір оренди вищевказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 479, строком на 10 років, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав №322994670 від 15.02.2023.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності п.9 ч.1 ст. 7 КПК України.

За вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку наявним у матеріалах клопотання доказам слідчим суддею враховано наступне.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 18.01.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 здійснюється за кваліфікацією ч. 2 ст. 197-1 КК України. Диспозиція ч.2 ст. 197-1 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

Клопотання про накладення арешту на земельну ділянку та розташовану на ній будівлю обґрунтовано тим, що на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1,2806 га, яка відноситься до земель водного фонду та рекреаційного призначення, знаходиться на прибережних захисних смугах водоймищ та річки Дніпро, зокрема, затоки «Оболонь» за відсутності відповідних прав на володіння, користування чи розпорядження вказаною земельною ділянкою, ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» самовільно, всупереч встановленому законом порядку, розмістило господарські споруди та будівлі, тим самим незаконно, самовільно зайняло земельну ділянку та здійснює на ній будівництво, що може призвести до псування та перетворення земельної ділянки шляхом забудови та обмежить доступ до земель водного фонду та рекреаційного призначення.

Разом з тим, як вбачається з документів, наданих представником ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», зокрема: рішення Київської міської ради № 5982/6023 від 09.02.2023 року та Договору оренди від 15.02.2023 року між Київською міською радою та ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», вказана земельна ділянка з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1,2806 га, передана в оренду ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» строком на 10 років.

Згідно з рішенням Київської міської ради № 5982/6023 земельну ділянку землекористувачу ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» передано в оренду для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, за умови використання земельної ділянки виключно для експлуатації та обслуговування існуючих об`єктів без права нової забудови. У разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва, питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному законодавством України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Оцінюючі потреби досудового розслідування в арешті вищевказаної земельної ділянки виходячи з завдань кримінального провадження, правової кваліфікації кримінального правопорушення ч.2 ст. 197-1 КК України, та фактичних обставин, встановлених під час розгляду клопотання, зокрема, факту передачі у встановленому законом порядку органом місцевого самоврядування (власиком) земельної ділянки землекористувачу, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість посилань прокурора у клопотанні про арешт майна на те, що зазначена земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій, зокрема, шляхом її самовільного зайняття, у зв`язку з чим виникла необхідність її збереження і недопущення подальшого використання з метою забудови, та не доведеність того, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям ст.98 КПК України.

При цьому, прокурор не просив заборонити ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» користуватися земельною ділянкою, що також викликає обґрунтовані сумніви у дієвості та необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження на даному етапі досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи ризики незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1,2806 га, враховує також те, що ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», набувши у жовтні 2022 року право власності на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці, вже 16.11.2022 звернулося до Київської міської ради з питання надання йому в оренду земельної ділянки і 09.02.2023 вказане рішення було прийнято, на виконання якого між власником земельної ділянки та землекористувачем ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», укладено договір оренди, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, під час розгляду клопотання про накладення арешту на земельну ділянку у кримінальному провадженні прокурором не доведено необхідності арешту майна, та подане клопотання не містить будь-яких доказів існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Щодо накладення арешту на приміщення з літ. «Г», розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0023, яке належить ТОВ «ГЮВЕКСХАУС», слідчий суддя зазначає наступне.

З постанови прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 від 17.01.2023 вбачається, що речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 20.06.2022, визнано саме земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0023, площею 1.2806 га, яка на праві комунальної власності належить Київській міській раді () нормативною грошовою оцінкою 9029645,1 грн., на якій розташовані будівлі, візуально у непридатному стані та приміщення літ. «А», «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «З», «И», а також «І»- Водонапірна вежа зі свердловиною, «ІІ»- дорога, «ІІІ»- Сходи, №1- Ворота, №2 Хвіртка, №3 Огорожа, за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 18, які на праві приватної власності належать ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» ().

Тобто, у вказаній постанові мова йдеться саме про земельну ділянку, а не про розташовані на ній будівлі, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що будівля літ. «Г» має у кримінальному провадженні значення речового доказу, а отже і відсутні підстави для її арешту з метою збереження речового доказу з забороною відчуження, оскільки прокурор під час розгляду клопотання не просив заборонити право користуватися нею.

Крім того, як на підставу для накладення арешту, прокурор посилається на наявність у договорі оренди земельної ділянки, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та топографічно-геодезичних вимірюваннях суперечливих даних щодо площі вказаного об`єкту нерухомості, а саме про те, що площа приміщення літ. «Г» станом на час проведення огляду земельної ділянки збільшена з 30,1 кв. м до 55 кв. м, що дає підстави вважати про здійснення будівництва на земельній ділянці усупереч умовам, викладеним у рішенні Київської міської ради про передачу ТОВ «ГЮВЕКСХАУС» земельної ділянки в оренду.

Разом з тим, до ЄРДР відомості за правовою кваліфікацією самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, не внесено.

Крім того, у наявному в матеріалах клопотання протоколі огляду земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0023 від 04.01.2023, відсутні будь-які результати замірів площі будівель, розташованих на земельній ділянці, що оглядалася, у зв`язку з чим з долученого прокурором плану-схеми земельних ділянок у м. Києві, Оболонський район, парк «Наталка», неможливо дійти однозначного висновку, що він складений за результатами проведеного огляду, має відношення до вказаного кримінального провадження та будівля №1 є саме приміщенням з літ «Г», про яке йдеться у клопотанні. Невідомо, якою методикою та вихідними даними (замірами) користувався інженер-землевпорядник ОСОБА_6 , складаючи цей план. Крім того, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання в частині огляду приміщень, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0023.

Вирішуючи питання необхідності накладення арешту на будівлю з літ. «Г» з метою виконання завдань кримінального провадження та запобіганню ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя враховує також те, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2022 в рамках вказаного кримінального провадження (справа №756/4571/22) вже накладено арешт на вищевказану будівлю за відповідними GPS-координатами, шляхом заборони користування, відчужування, передачі будь-яким фізичним або юридичним особам у власність, користування чи в оренду.

Вказане підтверджено прокурором під час розгляду даного клопотання. У зв`язку з наведеним виникає сумнів щодо дієвості застосування такого заходу забезпечення, про який просить прокурор, тобто не доведена необхідність повторного арешту будівлі без заборони користування нею за наявності існуючого арешту, яким така заборона встановлена.

Яке вже зазначалося вище, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, викладених прокурором у клопотанні та у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна неможливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, що є правові підстави для такого арешту, а також того, що обмеження права власності та права користування є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який за викладених у клопотанні обставин явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника нерухомого майна та землекористувача, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна - земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0023 та будівлі літ. "Г", розташованої на вказаній земельній ділянці, за адресою: м. Київ, Оболонська Набережна, 18, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 20.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1