Справа № 199/5453/22
УХВАЛА
іменем України

2022 року листопада місяця 25 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, маючого вищу освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштованого в ПАТ «БАНК ВОСТОК» на посаді охоронник сектору офісної охорони відділу безпеки Східного регіонального Департаменту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому 22.09.2022 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
23.11.2022 слідча СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 2013 року по 2020 рік працював тренером зі спортивної акробатики в спортивній школі «Рей», розташованій за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова буд. 35.
Взимку 2018 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 проводив групові заняття зі спортивної акробатики в спортивній школі «Рей», розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , з малолітніми дівчатами серед яких була малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Так, у ОСОБА_4 , достовірно знаючого, що остання являється малолітньою особою, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючого значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, що спричиняють шкоду нормальному, моральному та фізичному становленню малолітньої ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій стосовно малолітньої ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбещення малолітньої особи, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем роботи, в спортивній школі «Рей», розташованій за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова буд. 35, усвідомлюючи та розуміючи, що малолітня ОСОБА_8 , в якої він працював тренером не обізнана щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх природу, соціальне, моральне та юридичне значення, й відповідно соціально-правові наслідки, користуючись своїм авторитетом тренера, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, приховуючи свої злочинні наміри щодо вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, під вигаданим приводом, запропонував малолітній ОСОБА_8 приймати участь у фотосесії спортивної білизни для акробатики та з цією метою, ОСОБА_4 , повідомив матері ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що її малолітня донька буде приймати участь у фотосесії спортивної білизни для акробатики, після чого отримав від останньої, заздалегідь на підготовленому ним бланку, письмову згоду на участь її малолітньої доньки в фотосесії.
В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем роботи, в спортивній школі «Рей», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 35, у період часу приблизно з лютого 2018 року по вересень 2018 року, у вечірній час доби, не менш ніж два рази на тиждень, почав проводити в приміщенні спортивної школи окрім групових занять зі спортивної акробатики, фотосесії з малолітньою ОСОБА_8 . На фотосесіях ОСОБА_4 , користуючись своїм авторитетом тренера, та усвідомлюючи неможливість відмовитися від виконання його вказівок, змушував ОСОБА_8 одягати різноманітну відверту сексуальну білизну з явно вираженим еротичним характером, яка складалася лише з тонких смужок тканини, бус чи мережива.
Під час фотосесій з малолітньою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 примушував малолітню приймати відверто сексуальні пози, у тому числі й сам ставив та поміщував її в пози стоячи навколішках чи в шпагаті, демонструючи статеві органи малолітньої ОСОБА_8 . В зазначених позах малолітня ОСОБА_8 стояла по кілька годин, поки ОСОБА_4 , проводив фотозйомку. В ході створення фотознімків ОСОБА_4 , власноруч знімав з малолітньої ОСОБА_8 білизну, таким чином оголював її статеві органи, тим самим, вчиняв розпусні дії у відношенні малолітньої, шляхом дотиків та поглажування тiла в зоні сідниць та статевих органів, таким чином формуючи у малолітньої ОСОБА_8 , неправильне розуміння змісту та ставлення до статевих відносин, створюючи спотворений соціальний досвід, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток та статеву недоторканість.
Згідно з висновком судової психіатричної експертизи №184 від 26.05.2022 ОСОБА_8 , в період вчинення стосовно неї протиправних дій на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала і в теперішній час не страждає. В період часу, що відноситься до вчинення стосовно неї протиправних дій, іспитована могла усвідомлювати характер та значення дій, вчинених відносно неї. За своїм психічним станом в даний час іспитована може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та може давати на них правильні показання.
Згідно з висновком судової психологічної експертизи №3319 від 07.09.2022 у ОСОБА_8 констатується позитивна стійкість до стресових впливів, але іноді домінують емоцій тривоги, занепокоєння, які спонукають її вибудовувати захисну позицію у вигляді замкненості на власних переживаннях (при спогадах замикається). Указане свідчить на користь негативних змін у структурі особистості ОСОБА_8 , внаслідок перенесеної у малолітньому віці стресової ситуації. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, які притаманні дитині молодшого шкільного віку, а саме в цей час було здійснено протиправне діяння з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 не усвідомлювала достатньо характер та значення дій, але відчувала сором та страх. В даний час ОСОБА_8 , виходячи з її віку, життєвого досвіду, рівня сформованості морально-етичних принципів, надає моральну та соціальну оцінку неправомірним діям ОСОБА_4 , може правильно сприймати обставини по справі та давати по них відповідні показання. Результати експертного дослідження показують наступне: ОСОБА_8 виявила здатність відстоювати власну точку зору, не схильна до надмірного фантазування, навіюваності та підпорядкування впливу з боку інших осіб, виявила уміння користуватися прийомами психологічного захисту у вигляді ініціативної побудови логічно зв`язаного ланцюга своїх повідомлень, які вміло аргументує. У ОСОБА_8 не констатується схильності до викривлення результатів та схильності до брехні. Указані особливості відповідають нормативній поведінці людини, яка має достатній рівень розвитку інтелектуальної сфери.
Таким чином, ОСОБА_4 у період часу приблизно з лютого 2018 року по вересень 2018 року, знаходячись в спортивній школі «Рей», розташованій за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, буд. 35, вчиняв розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_8 .
Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які виразились у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
10.02.2022 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000099, правова кваліфікація ч. 2 ст.156 КК України.
22.09.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
17.11.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 156 КК України.
За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор ОСОБА_6 просила клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючи ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також захисник просив звернути увагу суду про неправомірне з порушенням Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань внесення відомостей і відкриття кримінального провадження №0000099. Чинне законодавство, практика Верховного Суду та ЄСПЛ не допускає повторне притягнення до кримінальної відповідальності, а отже кримінальне провадження №0000099 повинно бути закрито. З огляду на зазначене відсутні підстави для обрання ОСОБА_4 взагалі будь-якого запобіжного заходу. Проте, у разі обрання запобіжного заходу, звернув увагу суду на те, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000099 від 10.02.2022, правова кваліфікація: ч. 2 ст. 156 КК України.
Про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, повідомлено 22.09.2022.
17.11.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 2 ст. 156 КК України.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000099 від 10.02.2022; постановою про створення слідчої групи від 11.02.2022; постановою про визначення групи прокурорів, що здійснюватимуть нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування й формі процесуального керівництва від 11.02.2022; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.02.2022; протоколом допиту законного представника малолітнього потерпілого від 11.02.2022; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.02.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.02.2022; протоколом допиту малолітнього потерпілої ОСОБА_8 від 17.02.2022; стенограмою до протоколу проведення допиту з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; висновком спеціаліста практичного психолога ОСОБА_12 за результатами опитування неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; висновком судово-психіатричного експерта №184 від 26.05.2022; висновок експерта №3319 за результатами судово-психологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000099 від 10.02.2022, складений 07.09.2022; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_13 від 16.09.2022; свідоцтвом про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.09.2022року народження; повідомленням про підозру від 22.09.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 07.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.10.2022; вимогою про наявність судимості; паспортом ОСОБА_4 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; характеризуючими документами; запитом в порядку ст. 93 КПК України; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 17.11.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 17.11.2022; постановою про продовженнґ строку досудового розслідування від 20.11.2022; поясненнями наданими слідчому судді, що в сукупності може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, проте відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Клопотання та надані матеріали доводять про наявність існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання, що також знайшло своє відображення у § 76 рішення ЄСПЛ "Пунцельт проти Чехії" ("Punzelt v. Czech Republic") № 31315/96 від 25.04.2000. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Смірнова проти Росії" (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція тяжкого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.
Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Водночас, враховуючи, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, сім`ю, малолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується, офіційно працює в ПАТ «Банк Восток», раніше не судимий, на думку слідчого судді, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000099 внесеному до ЄРДР 10.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.156 КК України - задовольнити частково.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:
-прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання до Відділення поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області свій паспорт для виїзду за кордон;
-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою по вказаному кримінальному провадженню.
З 22 грудня 2022 року ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків припиняє свою дію, якщо відповідний строк не було продовжено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 194 КПК України. На підставі ст. 203 КПК України ухвала припиняє свою дію також у разі ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим кодексом.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання передати для виконання ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайної постановки на облік підозрюваного, про що необхідно повідомити слідчу СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
25.11.2022