КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 22 березня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, громадянин України, одружений, з вищою освітою, працює на посаді директора зовнішньо-торгівельного департаменту в АТ «Мотор Січ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 08 квітня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, врахував дані про особу підозрюваного у їх сукупності, необхідність проведення ряду слідчих і процесуальних дій, та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою, оскільки відсутні докази можливої причетності останнього до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так, стверджує, що ніякої попередньої змови з ОСОБА_9 та будь-якого умислу на вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_6 ніколи не було і прямих доказів існування такої змови та умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України органом розслідування не встановлено. У березні 2022 року ОСОБА_6 не зустрічався з представником рф ОСОБА_10 та не проводив із ним будь-яких переговорів, що підтверджено оглядом його мобільного телефону. Докази такої зустрічі у матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, контракт на поставку продукції, про який йдеться у підозрі, було укладено не ОСОБА_6 , а представником підприємства AT «Мотор Січ» в КНР ще у березні 2021 року, задовго до початку збройної агресії рф та до введення до законодавства України відповідальності за ст. 111-1 КК України. Поставки на підставі зазначеного контракту здійснювалися виключно за наявності дозволів ДСЕКУ. Докази щодо реекспорту продукції підприємства до рф стороною обвинувачення не надано.

Також, представник зауважує, що у період часу з 22 лютого по 04 квітня 2022 року підозрюваний взагалі не перебував на території Україні, тобто поставки відбулися взагалі у відсутність ОСОБА_6 .

Щодо підозри за ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України, то представник також вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів змови ОСОБА_6 та ОСОБА_9 а також прямого умислу на вчинення зазначеного кримінального правопорушення. Докази отримання у липні-серпні 2022 року вказівок від ОСОБА_9 , щодо підготовки до експорту товару саме з метою доставки підприємствам рф відсутні.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ризики, наведені у клопотанні слідчого належним чином не обґрунтовані. Будь-яких нових ризиків, які б виправдовували тримання ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства, після його затримання 22 жовтня 2022 року не з`явилося. ОСОБА_6 , будучи неодноразово допитаним у якості підозрюваного, надав покази з обставин, відображених у повідомленні про підозру, надав добровільну згоду на огляд своїх мобільних телефонів, аби виключити твердження про його контакти з представниками рф після початку військової агресії за обставин, викладених у повідомленні про підозру, а також погодився на проходження поліграфічного дослідження. Усі ці дії на переконання сторони захисту свідчать про те, що підозрюваний зацікавлений у доведенні своєї невинуватості у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та не має на меті уникати кримінальної відповідальності.

На переконання захисника слідчим суддею не надано належної оцінки даним про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не притягувався до будь-якого виду відповідальності, не вчиняв жодного кримінально караного діяння, у тому числі тих, що відображені у повідомленні про підозру, має міцні соціальні зв`язки та виключно позитивно характеризується за місцем роботи.

Крім того, вважає, що отримання результатів експертиз, огляд флеш накопичувачів та оптичних дисків, долучення розсекречених матеріальних носіїв інформації та отримання відповідей на направлені запити не можуть слугувати достатнім аргументом для перебування ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства, оскільки підозрюваний жодним чином не може вплинути чи перешкодити виконанню правоохоронцями зазначених процесуальних та слідчих дій, які на думку сторони обвинувачення спрямовані на завершення досудового розслідування.

З огляду на викладене, зважаючи на невмотивованість висунутої підозри, відсутність доказів, із врахуванням даних про особу ОСОБА_6 та його позиції, спрямованої на співпрацю зі слідством, продовження строку тримання під вартою на думку захисника є надмірно суворим заходом. Разом з цим, застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, постійний дохід, міцні соціальні зв`язки та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягаєзадоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 06 липня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000272, у тому числі за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором за попередньою змовою групою осіб; здійсненні за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 грудня 2022 року.

12 грудня 2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 22 липня 2023 року.

14 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 11 лютого 2023 року.

06 лютого 2023 року старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України.

Зокрема, слідчий суддядослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Всупереч доводам сторони захисту, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та розгляду кримінального провадження по суті.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, і дають підстави для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 28, ст. 111-2 КК України під час дії воєнного стану в Україні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року,якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 08 квітня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/4291/23 Справа №11-сс/824/1498/2023 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1