ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/987/23 Справа № 185/4135/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 , подані на вирок колегії суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 років; початок строку відбування покарання вирахуваний судом першої інстанції з моменту затримання 21 квітня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.

Вирішена доля речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що 21 квітня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов у квартиру своєї матері ОСОБА_13 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в кухонному

приміщенні квартири, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 , вчинив із останньою сімейну сварку на побутовому ґрунті, яка супроводжувалась взаємними образами.

Внаслідок сварки з матір`ю 21 квітня 2022 року приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та емоційного збудження, яке виникло в ході лайки, знаходячись в приміщенні кухонної кімнати, вищевказаної квартири , діючи умисно, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_13 , став наносити їй множинні удари кулаками рук в область голови та обличчя і завдав не менше 7 ударів, коли та перебувала у сидячому положенні на стільці, у вищезазначеній кімнаті. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії та усвідомлюючи, що спричинені ним удари є небезпечними для життя та здоров`я потерпілої і можуть спричинити її смерть, бажаючи настання таких наслідків, взяв за одяг ОСОБА_13 та підійнявши її зі стільця продовжив наносити останній удари кулаками в область обличчя та голови не менше 5-6 разів, після чого різко кинув її об підлогу, де в подальшому наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_13 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 , спрямованих на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_13 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми: травматичні субдуральні крововиливи у проекції лівої та правої середньо-черепних ямок з утворенням желеподібних згустків крові у кількості ліворуч 5-8 мл., у праворуч 4-6 мл., масивні розлитого характеру крововиливи під м`які мозкові оболонки у проекції лівої та правої лобних ділянок, лівої та правої скроневих ділянок, численні крапкові крововиливи у товщі речовини головного мозку, скупчення темно-червоної рідини у шлуночках мозку, крововилив м`яких тканин голови в тім`яно-скронево-потиличній ділянці ліворуч в скроневій ділянці праворуч, в потиличній ділянці по центру; а також зовнішніх: уламкового перелому кісток носу у проекції середньої третини, забійні рани слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, нижньої губи ліворуч, численні синці та садна голови та обличчя, синці та садна верхніх та нижніх кінцівок.

В результаті спричинених ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньочерепної травми, котра супроводжувалася травматичними субдуральними крововиливами у проекції лівої та правої середньо-черепних ямок з утворенням желеподібних згустків крові у кількості ліворуч 5-8 мл., у праворуч 4-6 мл., масивними розлитого характеру крововиливами під м`які мозкові оболонки у проекції лівої та правої лобних ділянок, лівої та правої скроневих ділянок, численними крапковими крововиливами у товщі речовини головного мозку, скупченням темно-червоної рідини у шлуночках мозку, та ускладнилося набряком речовини головного мозку, остання померла на місці злочину в період часу приблизно з 21.20 години по 21.40 годин 21 квітня 2022 року.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 ( який приймав участь у судовому засіданні суду першої інстанції) просить змінити вирок суду щодо його підзахисного ОСОБА_8 , перекваліфікувавши дії його з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Зазначає, що у ОСОБА_8 не було умислу, направленого на вбивство своєї матері. Завдаючи удари потерпілій, обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, припускав, що такими ударами буде заподіяно тілесні ушкодження і передбачав можливість їх настання у вигляді завдання шкоди потерпілій будь-якої тяжкості.

Тобто, ОСОБА_8 діяв із неконкретизованим (невизначеним) умислом на заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, а до настання смерті потерпілій

ставився необережно.

Таким чином, дії ОСОБА_8 повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст.121 КК України. Крім того, суд, на думку захисника, не врахував наявності щирого каяття ОСОБА_8 у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину а навпаки, зазначив у вироку, що обвинувачений не визнав своєї провини і заперечував наявність умислу на вбивство своєї матері.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 також просить змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати його дії на ст.123 КК України як такі, що були вчинені у стані сильного душевного хвилювання.

Одночасно обвинувачений просить про призначення йому відповідну експертизу, яка може встановити у нього такий стан під час завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 .

Зазначає при цьому, що його мати, ОСОБА_14 була у свій час позбавлена щодо нього батьківських прав внаслідок зловживання спиртними напоями. Він намагався встановити з нею добрі стосунки. 21 квітня 2022 року мати тяжко образила його та його дітей і ця обставина викликала у нього дуже сильне хвилювання. Він почав бити матір, але, не бажав її смерті. Самостійно викликав швидку допомогу, просив вибачення за скоєне.

ОСОБА_8 просить врахувати наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час апеляційного перегляду:

-обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі і частково підтримав (у частині прохання про зміну вироку суду) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 .

Перед судовими дебатами ОСОБА_8 прохав про пом`якшення призначеного йому вироком суду покарання за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі;

-захисник ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 не підтримав;

-прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 просили залишити вирок суду без змін як законний та обґрунтований, а апеляційні скарги захисника та обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.115 КК, ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, являються обґрунтованими та належним чином мотивованими.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду у суді першої інстанції визнавав свою вину у заподіянні смерті потерпілій ОСОБА_13 частково, його вина у вчиненому повністю підтверджується:

-поясненнями безпосередньо допитаною судом потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила про систематичне побиття її доньки ОСОБА_13 . ОСОБА_15 , протягом тривалого часу та скарги ОСОБА_13 з цього приводу і виклики поліції;

-поясненнями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є сусідами ОСОБА_13 та підтвердили про те, що ОСОБА_12 приходив систематично до своєї матері, із квартири було чути звуки конфліктів, а 21 квітня 2022 року, під час чергової сварки, чули звуки ударів, падіння та криків;

-даними протоколу огляду місця події від 22.04.2022 року, яким є квартира АДРЕСА_3 , де під час огляду був виявлений труп жінки із слідами крові та тілесних ушкоджень, а у приміщенні квартири ознаки боротьби;

-даними протоколу слідчого експерименту від 22.04.2022 року, під час якого ОСОБА_8 показав локалізацію та кількість нанесених ним ударів ОСОБА_13 , розташування потерпілої під час нанесення ударів ;

-висновком експерта №93 від 22.04.2022 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на шкіряних покривах тильної поверхні правої кисті в проекції 4,5 пальців по центру; саден-подряпин на шкіряних покровах 3 пальця правої кисті у проекції між проксимальною фалангою та середньою фалангою, на шкіряних покровах 1 та 2 пальців лівої кисті у проекції проксимальних фаланг по центру, на шкіряних покровах передньої поверхні 1 пальця лівої кисті у проекції дистальної фаланги, які утворилися по ударно-дотичному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі), з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, всі виявлені тілесні ушкодження, як в сукупності, так і окремо за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи анатомічне розташування виявлених тілесних ушкоджень, зазначено, що вони утворилися не менш, як від чотирьох механічних дій тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Враховуючи анатомічні ділянки та ступінь ознак загоєння (садна під кірочкою яскраво-рожевого кольору, котра розташована нижче рівня неушкодженої шкіри, садна-подряпини під запеклою кірочкою буро-червоного кольору, котра розташована нижче

рівня неушкодженої шкіри), можливо, що вони утворилися до 1 доби до моменту огляду.

-висновком експерта від 22.04.2022 року (закінчений 06.05.2022 року) №307, згідно якого експертизі трупу ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішні: внутрішньочерепна травма: травматичні субдуральні крововиливи у проекції лівої та правої середньо-черепних ямок з утворенням желеподібних згустків крові у кількості ліворуч 5-8 мл., у праворуч 4-6 мл., масивні розлитого характеру крововиливи під м`які мозкові оболонки у проекції лівої та правої лобних ділянок, лівої та правої скроневих ділянок, численні крапкові крововиливи у товщі речовини головного мозку, скупчення темно-червоної рідини у шлуночках мозку, крововилив м`яких тканин голови в тім`яно-скронево-потиличній ділянці ліворуч в скроневій ділянці праворуч, в потиличній ділянці по центру; зовнішні: уламковий перелом кісток носу у проекції середньої третини, забійні рани слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, нижньої губи ліворуч, численні синці та садна голови та обличчя, синці та садна верхніх та нижніх кінцівок. Всі виявлені тілесні ушкодження на голові та обличчі утворилися прижиттєво, по ударному механізму, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден верхніх та нижніх кінцівок утворилися прижиттєво, по ударному механізму, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, та не перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті останньої. Враховуючі анатомічні ділянки виявлених у трупу ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, а саме: (синці на волосистій частині голови у проекції тім`яно-скронево-потиличній ділянці ліворуч, в скроневій ділянці праворуч, на верхній та нижніх повіках лівого та правого ока, у виличній ділянці ліворуч та праворуч, у щічних ділянках ліворуч та праворуч, на підборідді по центру, на тильній поверхні лівої та правої кисті, на передній поверхні лівого колінного суглобу; саден: в лобній ділянці праворуч, на спинці носу у проекції верхньої третини, на нижній повіці правого ока, на лівому крилі носу, на верхній повіці лівого ока, на нижній повіці лівого ока, на тильній поверхні правої кисті по центру, на передній поверхні лівого колінного суглобу, забійні рани слизової оболонки верхньої та нижньої губи ліворуч та праворуч, уламковий перелом кісток носу), можливо вказати що вони утворилися не менш як від 14-ти механічних травмуючих дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі). Враховуючи анатомічні ділянки та кількість виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати що вони не могли утворитися при однократному падінні з висоти власного зросту. Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися прижиттєво. Смерть ОСОБА_13 настала від внутрішньочерепної травми котра супроводжувалася травматичними субдуральними крововиливами у проекції лівої та правої середньо-черепних ямок з утворенням желеподібних згустків крові у кількості ліворуч 5-8 мл, у праворуч 4-6 мл, масивними розлитого характеру крововиливами під м`які мозкові оболонки у проекції лівої та правої лобних ділянок, лівої та правої скроневих ділянок, численними крапковими крововиливами у товщі речовини головного мозку, скупченням темно-червоної рідини у шлуночках мозку, та ускладнилося набряком речовини головного мозку. Даний висновок підтверджується морфологічною картиною, виявленою при розтині трупа, характерною для даного виду смерті, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів від трупу, при якому виявлено: слабко виражені дифузні субарахноїдальні крововиливи, фіброз м`якої оболонки з помірною макрофагально-круглоклітинною інфільтрацією, домішкою поодиноких лейкоцитів у ексудаті у маркованих об`єктах головного мозку з лобних ділянок праворуч та ліворуч, зі скроневої ділянки ліворуч та праворуч, ознаки набряку головного мозку, поодинокі периваскулярні мікрогеморагії у його речовині в усіх

маркованих та немаркованих об`єктах головного мозку, стенозуючий артеріо- та артеріолосклероз у головному мозку, ділянка минулих деструктивних змін у вигляді різкого розрідження нейропілю з нейрональним випадінням гліальною реакцією, скупчення брилок брунатного пігмента біля судин периваскулярний гліоз у речовині головного мозку. Згідно трупних явищ, виявлених при експертизі трупу, смерть ОСОБА_13 настала в межах 12-16 годин до початку проведення розтину. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_13 етиловий спирт та його сурогати не виявлені;

Згідно висновку експерта № 307 від 06.05.2022 року виявлені на трупі ОСОБА_13 тілесні ушкодження, їх анатомічні ділянки не суперечать тому механізму тілесних ушкоджень, які вказав ОСОБА_8 під час слідчого експерименту за його участю.

-даними висновку судово-психіатричної експертизи від 20.05.2022 року за № 175, відповідно до яких ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд першої інстанції, дослідивши сукупність доказів, обґрунтовано визнав їх належними, допустимими і достатніми для підтвердження існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, а саме вчинення ОСОБА_8 умисного убивства своєї матері, ОСОБА_13 , та юридичну кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК України.

Обговорюючи наведені у апеляційних скаргах доводи захисника та обвинуваченого про відсутність умислу у обвинуваченого (які є аналогічними за змістом із висловленою позицією ОСОБА_8 під час судового розгляду справи у суді першої інстанції), спрямованого на умисне вбивство іншої людини, колегія суддів зазначає, що судом у вироку наведені детальні, аргументовані та належним чином умотивовані висновки про те, що локалізація, чисельність та інтенсивність, а також тривалість нанесених ОСОБА_8 (як особи, що володіє навичками бійцівських боїв) ударів своїй матері, ОСОБА_13 , беззаперечно свідчить про наявність усвідомлення обвинуваченим про суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачення наслідків і бажання їх настання, тобто, умисел на позбавлення життя потерпілої, яка перенесла інсульт, не була у стані алкогольного сп`яніння під час конфлікту та не чинила ніякого спротиву ОСОБА_8 .

Та обставина, що обвинувачений самостійно викликав після скоєного швидку медичну допомогу, не доводить відсутність такого умислу на умисне вбивство і не надавала суду першої інстанції підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 на ч.2 ст.121 КК України.

Ці ж обставини не надають і підстави колегії суддів апеляційної інстанції перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.1 ст.115 на ст.123 КК України, оскільки, як вже зазначалось, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 20.05.2022 року за № 175 ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад

психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і у теперішній час також не страждає. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні ОСОБА_8 покарання відповідно до вимог ст.65 КК України, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, відповідно до ст.89 КК України раніше не вважається судимим, має негативну характеристику за місцем мешкання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено, а обставинами, що його обтяжують, судом визнано вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, із якою обвинувачений перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Розмір та вид призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає санкції ч.1 ст.115 КК України і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для його пом`якшення колегія суддів не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,418,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2022 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а для ОСОБА_8 , який утримується під вартою,-у той же спосіб та строки, починаючи з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4