Справа №760/455/23
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що Солом`янським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 05.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча зазначила, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, повторно вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за таких обставин.

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Встановлено, що 04.01.2023, близько 21:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 здійснив дії направлені на пошук особи, яка може стати об`єктом його злочинних дій, в ході якого побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 та обрав її в якості жертви своїх злочинних дій.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , діючи відкрито, незважаючи на присутність потерпілої, яка усвідомлювала відкритий характер викрадення її майна, та ігноруючи її зауваження, відкрито викрав чуже майно, а саме: сумку шкіряну чорного-білого кольору вартістю 1000 гривень, документи, видані на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікацій код платника податків, посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль марки «Шкода Фабія», д.н.з НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , картку киянина, які матеріального збитку для потерпілої не становлять, шкіряну обкладинку світло-коричневого кольору, вартістю 300 гривень, шкіряний чохол, вартість якого 250 гривень, дисконтні картки, які майнової шкоди для потерпілої не становлять, банківську картку банку «Сенс», банківську картку банку «ОщадБанк» на ім`я ОСОБА_10 , які майнової шкоди для потерпілої не становлять, мобільний телефон марки «Самсунг 31» чорного кольору, вартістю 7000 гривень в блакитному чохлі книжці, вартістю 500 гривень, з сім-карткою мобільного оператору «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , вартістю 50 гривень, мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «A10s» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , вартістю 9000 гривень, з двома сім-картами оператору «ВФ Україна» з номером НОМЕР_6 , та оператору «Київстар», вартість яких по 50 гривень за кожну та загалом 100 гривень, банківська картка банку «Кредит Агреколь» № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , гаманець шкіряний чорного кольору з золотими замками, вартістю 1500 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень, купюрами номіналом 200 гривень та 100 гривень, грошові кошти в сумі 32000 гривень купюрами по 1000 та по 500 гривень, портативна зарядка чорного кольору, вартістю 700 гривень, зарядка до мобільного телефону білого кольору, вартістю 80 гривень із блоком живлення білого кольору 120 гривень, зарядка до мобільного телефону білого кольору, вартістю 80 гривень із блоком живлення білого кольору 120 гривень, шнур для портативної зарядки помаранчевого кольору, вартістю 50 гривень, окуляри для зору вартістю 6000 гривень у пластиковій оправі синього кольору округлої форми, які були у чохлі чорного кольору із різнокольоровим візерунком вартістю 3000 гривень, 4 зв`язки ключів, які майнової шкоди для потерпілої не становлять, та ключі від авто «Шкода Фабія», які майнової шкоди для потерпілої не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 , схопивши сумку із вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Всього, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 64800 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.

Як вказує у клопотанні слідча, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

06.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Також, у клопотанні слідча зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Разом з тим, слідча вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини, може переховуватися; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про що свідчить те, що обравши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, наявні реальні ризики знищення та спотворення предметів, що можуть бути в подальшому визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, оскільки даних предметів кримінального правопорушення на даний час не відшукано; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, немає постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

При цьому, слідча вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_5 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчої підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 05.01.2023 встановлено, що внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

06.01.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчої, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини, може переховуватися; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, про що свідчить те, що обравши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, наявні реальні ризики знищення та спотворення предметів, що можуть бути в подальшому визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, оскільки даних предметів кримінального правопорушення на даний час не відшукано; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, немає постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше судимий, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 100 000 (ста тисяч) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.2 ст. 183 КПК України та ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; докласти зусиль до пошуку роботи; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 години 30 хвилин 05 січня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується о 17 годині 30 хвилин 05 березня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу визначити у розмірі 100 000 (ста тисяч) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, а саме з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1