Справа №630/49/23
Провадження №1-кп/635/110/2023
У Х В А Л А

29 березня 2023 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю - прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляді суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000159 від 02.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт підсудний Харківському районному суду Харківської області, складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати та обумовлюють необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою без можливості внесення застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пояснивши, що тест на алкоголь йому не проводили, докази перебування у стані алкогольного сп`яніння відсутні, він працював неофіційно, перекривав стріхи, малював 3-D моделі для реклами, від правоохоронних органів не переховувався, хотів йти служити в ЗСУ.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, пояснивши, що існування ризиків не доведено, жодних доказів на їх підтвердження прокурором не надано, все побудовано на припущеннях; обвинувачений не має намірів впливати на потерпілого та свідків; після події злочину до його затримання пройшло майже два тижні, він нікуди не тікав, не ухилявся; виїхати за межі України неможливо через воєнний стан.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 06 січня 2023 року включно, без визначення застави, який неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, останній раз ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2023 року на строк до 03 квітня 2023 року.

У зв`язку зі спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд погоджується з обґрунтуванням ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 офіційноне працює, проживав за місцем мешкання з матір`ю, якій спричинив тілесні ушкодження, від яких остання померла, та батьком, який при обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу висловився проти застосування стосовно сина більш м`якого запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту, не має власної родини, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, без застосування запобіжного заходу до нього ОСОБА_4 , враховуючи дію військового стану, може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні ще не розпочатий, потерпілий та свідки ще не допитані судом, а ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, окремі з яких є його родичами, то з метою уникнення кримінальної відповідальності він може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні правопорушення. В даному випадку продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер та обставини правопорушення, які інкримінується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, який не працює, а відповідно і не має джерел для забезпечення нормальної життєдіяльності, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з застосуванням насильства та вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку його особи, тому ОСОБА_4 може вчинити новий злочин, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суд уважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину із застосуванням насильства, підстави для визначення застави відсутні.

Керуючись главою 27, ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27 травня 2023 року включно.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,у відкритому судовому засіданні на 06 квітня 2023 року на 14 годину 00 хвилин суддею одноособово.

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 31.03.2023.

Суддя ОСОБА_1