Справа № 517/686/22
Провадження № 1-кп/517/62/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року смт Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Захарівка кримінальне провадження, внесене 13 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.10.2022, близько 21 год 00 хв., знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , в ході сварки між ними, маючи умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, умисно наніс один удар кулаком по обличчю, чим завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна над лівою бровою.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 26 від 20.10.2022 р. у ОСОБА_6 в наявності тілесні ушкодження у вигляді садна над лівою бровою.

Вказане ушкодження не було небезпечне для життя в момент спричинення, має незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального проступку визнав та суду пояснив, що 11.10.2022 р. він знаходячись на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване в с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, в ході сварки наніс останньому удар рукою по обличчю. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного проступку розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 11.10.2022 р. на територію його домоволодіння, яке розташоване в с. Павлівка Роздільнянського району Одеської області, прийшов ОСОБА_4 , який почав з ним сваритися з приводу спадкового майна, в ході чого вдарив його кулаком по обличчю. Щодо міри покарання обвинуваченому, не наполягав на суворому покаранні.

Судом дослідженні наступні докази, надані прокурором під час судового провадження.

З досліджених в судовому засіданні доказів, що надані сторонами вбачається, що 12.10.2022 р. з заявою про вчинення кримінального проступку звернувся ОСОБА_6 , який просив прийняти міри до ОСОБА_4 , який 11.10.2022 р. прийшов до нього додому, вчинив сварку та наніс йому тілесні ушкодження на обличчі, що підтверджується змістом заяви ОСОБА_6 від 12.10.2022 р.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом з ЄРДР від 13.10.2022 р.

Висновком експерта № 26 від 20.10.2022 р. підтверджено, що на підставі судово-медичного обстеження у ОСОБА_6 було виявлене тілесне ушкодження садна над лівою бровою. Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, виникло від дії тупого твердого предмета, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи.

Так, з висновку судово-медичної експертизи № 26 від 20.10.2022 р. вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна над лівою бровою. Вказане ушкодження не було небезпечне для життя в момент спричинення, має незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілого та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення кримінального проступку, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 11.10.2022 р. умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком по обличчю.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який підтвердив обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення кримінального проступку, характеру та локалізації удару, механізму отримання ним тілесного ушкодження, та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілим легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської багатопрофільної лікарні від вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Захарівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого № 386 від 14.10.2022 р. вбачається, що ОСОБА_4 характеризується з негативної сторони.

З вимоги про судимість ГУНП в Одеській області від 18.10.2022 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся, що суд оцінює як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, думки потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

При цьому суд враховує те, що призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу чи виправних робіт є недоцільним оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 60 (шістдесят) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: