Справа № 357/2461/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000311, внесеному до ЄРДР 25.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 20.02.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 16.04.2014 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 5 років позбавлення волі;

- 20.07.2022 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 06.03.2023 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України , із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, на 6 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

17 січня 2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував поблизу будинку № 8 по вулиці Східна в м. Біла Церква Київської області, де біля першого під`їзду вказаного будинку помітив автомобіль марки «ВАЗ-2108», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна, яке знаходилось в автомобілі.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом пошкодження викруткою замка передніх водійських дверцят вищевказаного вказаного автомобіля, проник всередину, звідки викрав домкрат марки «Дорожня карта» моделі «JNS-05PVC», який був у пластиковому кейсі, сірого кольору вартістю 484 гривні 17 копійок; набір інструментів Intertool ET-6094 у чорному кейсі, вартістю 762 гривні 72 копійки; карбюратор марки «Солекс» моделі 2108 «AT» вартістю 800 гривень; набір ключів комбінованих 12 од. INTERTOOL HT-1203 вартістю 179 гривень 34 копійки; викрутку Dnipro-M хрестова фосфат, накінечник РН2 6х150, S2 вартістю 54 гривні 53 копійки; кріплення акб акумулятора ВАЗ 2108 вартістю 26 гривень 59 копійки; торцеву головку марки Toptul BAEA2419 діаметром 32 міліметри вартістю 138 гривень 25 копійок; торцеву головку марки Toptul BAEA2419 діаметром 27 міліметрів вартістю 138 гривень 25 копійок, всього на загальну суму 2583 гривень 85 копійок.

ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2583 гривень 85 копійок.

02 лютого 2023 року приблизно о 04 годині ОСОБА_3 перебував поблизу будинку № 18 по вулиці Східна в м. Біла Церква Київської області, де біля першого під`їзду вказаного будинку помітив автомобіль марки «Renault» моделі «Sandero», коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна, яке знаходилось в автомобілі.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом пошкодження викруткою замка багажного відділення вищевказаного вказаного автомобіля, проник всередину звідки викрав автомобільний поршневий компресор марки «Штурмовик» моделі «АС-30» вартістю 903 гривні 97 копійок.

ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 903 гривні 97 копійок

05 лютого 2023 року приблизно о 23 годині ОСОБА_3 перебував поблизу будинку № 68 по вулиці Леваневського в м. Біла Церква Київської області, де біля першого під`їзду вказаного будинку помітив автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «Sprinter 213 CDI» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна, яке знаходилось в автомобілі.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом пошкодження викруткою замка багажного відділення вищевказаного вказаного автомобіля, проник всередину звідки викрав бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 361» вартістю 18216 гривень 61 копійка; бензопилу марки «Husqvana» моделі «365» вартістю 19 829 гривень 79 копійок.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 38 046 гривень 40 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна 06 лютого 2023 року близько 22 години 30 хвилин перебував поблизу будинку № 68 по вулиці Леваневського в м. Біла Церква Київської області, де біля першого під`їзду вказаного будинку помітив автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «Sprinter 213 CDI» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку майна, яке знаходилось в автомобілі.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом пошкодження викруткою замка багажного відділення вищевказаного вказаного автомобіля, проник всередину звідки викрав бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 361» вартістю 18 329 гривень 35 копійок; бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 180» вартістю 5 073 гривні 14 копійок.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 23 402 гривні 49 копійок.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні чотирьох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Не заперечував обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу крадіжок, назви викраденого, моделі, марки, а також суми викраденого майна. Пояснив, що точної дати не пам`ятає, за адресою вул. Східна , 8 в м. Біла Церква, юблизько 12 години ночі помітив автомобіль марки ВАЗ-2108, бежевого кольору. Викруткою відкрив водійські двері та через салон, з багажника автомобіля взяв домкрат, інструменти та приніс їх додому. Також зазначив, що 02.02.2023 року, годину не памятає, може бути приблизно о 04 год. за адресою м. Біла Церква, вул. Східна, 18 він помітив припаркований автомобіль марки «Renault», в якого викруткою пошкодив замок багажного відділення та забрав звідти компресор. 05.02.2023 року за адресою м. Біла Церква, вул. Леваневського, 68 біля першого під`їзду він помітив припаркований автомобіль марки «Mersedes-Benz», синього кольору. За допомогою викрутки, відкрив багажне відділення автомобіля та забрав з середини бензопили. На наступний день, 06.02.2023 року він повернувся та з вказаного автомобіля взяв ще 2 бензопили. Він повідомив працівникам поліції кому продав викрадене майно, після чого власникам повернуті викрадені речі, а також він повернув кошти, які виручив від його продажу.

Зазначив, що на даний час зробив для себе належні висновки, щиро кається, більше вчиняти злочини не буде, просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні всіх епізодів інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються речових доказів у провадженні. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаного з проникненням у сховище та вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Слід зазначити, що оскільки ОСОБА_3 вчинив 4 тотожних злочини, правильною є кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 185 КК України за всіма епізодами крадіжок, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення проти власності, кількість епізодів злочинних дій, дані про особу ОСОБА_3 , який на утриманні неповнолітніх дітей не має, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти умисні корисливі злочини проти власності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку посягань на чуже майно, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, а також для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, суд не вбачає

На думку суду, призначене покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті обвинувачення, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого правопорушення і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, судом враховується, що епізоди злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2023 року, яким його було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України на 6 (шість) років 1 місяць позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом часткового складання призначених покарань.

Також, ОСОБА_3 утримується в ДУ "Київський слідчий ізолятор" з 06.03.2023 року, згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 06.03.2023 року. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати відбуте покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на суму 3209,26 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 100, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 6 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за цим вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2023 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання 6 років 2 місяці позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 20.03.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк його перебування під вартою за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2023 року, з 06.03.2023 року по 19.03.2023 року включно.

Цивільні позови не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи у сумі 3209,26 гривень.

Речові докази:

- домкрат марки «Дорожня карта» моделі «JNS-05PVC», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в останнього як у власника майна;

- автомобільний поршневий компресор марки «Штурмовик» моделі «АС-30», набір автомобіліста PartsFix, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в останнього як у власника майна;

- бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 361», бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 361», бензопилу марки «Stihl» моделі «MS 180», бензопилу марки «Yusqvana» моделі «365», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в останнього як у власника майна;

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_9