КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 12 грудня 2022 року апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти, вилучені 01 липня 2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 189 000 доларів США.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Власник майна вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на виявлення та вилучення грошових коштів, однак незважаючи на це в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 прокурором тимчасово вилучено грошові кошти та у подальшому накладено арешт на вказані грошові кошти. Разом з цим, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року скасовано арешт грошових коштів, вилучених в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 189 000 доларів США

Власник майна та його представник звернулися до прокурора з вказаним рішенням щодо повернення тимчасово вилученого майна, натомість прокурор не повертаючи майно звернувся з аналогічним клопотанням про арешт майна. Більше того, як стало відомо, прокурор зловживаючи своїми процесуальними правами одночасно подав два однакових клопотання, з метою маніпуляції та впливу на автоматизовану систему з розподілу судових справ.

Стверджує, що вилучені грошові кошти знаходилися у ОСОБА_5 на підставі договору № б/н від 15 червня 2022 року про надання послуг з відповідального зберігання.

Окремо звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи третьою особою, майно яких підлягає конфіскації, спеціальній конфіскації чи забезпечення цивільного позову. Вилучене майно не є об`єктом вчинення злочину, оскільки не відчужувалось та не набувалося злочинним шляхом, щодо нього не вчинялося протиправних дій з наміром відчужити в незаконний спосіб або накласти на нього будь-які обтяження, відтак не може бути використане, як доказ. Крім того, згадані грошові кошти не містять на собі жодних слідів злочину, щодо нього не призначалось жодних експертиз, не проводились інші слідчі дії. Досі відсутні докази того, що грошові кошти мають ознаки речових доказів та/або яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину. Обґрунтованої підозри в рамках жодного кримінального провадження нікому не вручалось, що в свою чергу, з огляду на приписи норми ст.ст. 94, 98, 132, 170, 173 КПК України, положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, вказує про безпідставність накладення арешту на майно ОСОБА_5 та порушенням його права власності.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані. Від представника ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд провадження за його відсутності. З огляду на викладене, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000100 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, за фактом організації здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави агресора, її окупаційної адміністрації, активна участь у таких заходах; за фактом вчинення громадянином України в умовах воєнного стану державної зради.

01 липня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено комп`ютерну техніку та грошові кошти у сумі 279 000 грн., які ймовірно використовувались для фінансування злочинної діяльності, у співпраці з державою-агресором на шкоду державній безпеці України.

02 липня 2022 року вказані грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року накладено арешт на грошові кошти у сумі 279 000 грн., які вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2022 року скасовано частково арешт накладений на згадані грошові кошти, а саме з грошових коштів в сумі 189 000 доларів США, які належать ОСОБА_5 .

05 жовтня 2022 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, вилучені 01 липня 2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 189 000 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, спеціальної конфіскації.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000100 про накладення арешту на грошові кошти, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, заслухавши пояснення прокурора та представника, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки існує ймовірність того, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Також, слід зазначити, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить жодних виключень чи обмежень щодо повторного звернення із клопотанням про арешт того ж майна, щодо якого вирішувалось питання про арешт в минулому.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти, вилучені 01 липня 2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 189 000 доларів США, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Унікальний номер справи 758/8861/22 Справа №11-сс/824/4146/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1