УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 686/21228/19

провадження № 51-2942 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року,

встановив:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Початок строк відбуття покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 травня 2019 року (з моменту його затримання) до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Захисник звертався із касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд судових рішень щодо засудженого.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю ст. 427 КПК України, оскільки наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України. При цьому у поданій касаційній скарзі захисник вказував, що ним не оскаржується кваліфікація та доведеність винуватості ОСОБА_5 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, проте, в подальшому він зазначав про недопустимість доказів та недоведеність вини засудженого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому у поданій скарзі захисник не зазначав, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанційта не зазначав, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни та з огляду на положення статей 370,404, 412-414, 419 цього Кодексу. Крім того, у поданій касаційній скарзі захисник не конкретизував, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції та які доводи його апеляційної скарги цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. Також у прохальній частині захисник просив змінити рішення суду першої та апеляційної інстанцій та призначити засудженому більш м`яке покарання, при цьому він не наводив доводів у касаційній скарзі щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК України, чим допускав протиріччя.

Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Копія ухвали була надіслана захиснику та отримана ним, відповідно до розписки, 07 грудня 2022 року.

На адресу Верховного суду від захисника надійшла нова касаційна скарга, направлена 14 грудня 2022 року, у якій він не погоджується із рішенням суду першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого, просить їх змінити та призначити більш м`яке покарання.

Проте, як убачається зі змісту нової касаційної скарги, вимог ст. 427 КПК України захисником у повному обсязі не дотримано, вказані в ухвалі недоліки не усунуто.

У касаційній скарзі захисник так і не зазначає на конкретні порушення закону, з урахуванням положень ст. 438 КПК України, які були допущені судами при винесенні судових рішень та які були підставами для їх зміни, та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень.

Крім того, захисник вказує на невідповідність висновків суду, викладених у рішеннях суду, фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.

При цьому захисник знову не вказує, в чому незаконність та необґрунтованість судових рішень в частині призначеного засудженому покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК України.

Таким чином, конкретні порушення закону, які б були допущені судом та, які б були підставами відповідно до ст. 438 КПК України для зміни вказаних судових рішень, захисник не наводить.

Таким чином, захисником не усунуто в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.

Оскільки в установлений строк захисником не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3