Справа № 557/1308/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
секретар судового засідання ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу очевидно недопустимим в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 31.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України, суд
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказом у цьому кримінальному провадженні речового доказу металевої труби - та не досліджувати вказаний доказ, відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України. Посилався при цьому на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не впізнав цієї труби, відсутня відео чи фотофіксація процедури вилучення труби, відсутній її детальний опис в матеріалах справи, а також вона не зафіксована під час слідчого експерименту.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Наголосила, що після закінчення досудового розслідування обвинуваченому було розкрито його матеріали, і від нього не надходило жодних клопотань щодо недопустимих доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 стверджує, що речовий доказ, пред`явлений суду, є саме тією трубою, якою обвинувачений наносив йому удари.

Представниця потерпілого адвокат ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання, оскільки на її думку огляд місця події відбувався відповідно до закону, в присутності понятих, на доказі наявна бирка з підписами відповідних осіб, тому у задоволенні клопотання просила відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

З правового змісту вказаної норми Закону випливає, що ознаки недопустимості доказів поділяються на очевидні та не очевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кримінально-процесуальним Законом не визначено переліку підстав, за наявності яких можливо відокремити очевидно недопустимі докази від недопустимих. Наведене слугує підставою для визнання доказу очевидно недопустимим, коли недопустимість ґрунтується на обставинах, фактах, що є безсумнівними, беззаперечними, зрозумілими для всіх учасників судового провадження і не потребують додаткового дослідження.

Разом з тим, заявлені докази, які просить визнати очевидно недопустимим захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження кожного доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Вирішення питання щодо очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, на думку суду є передчасним, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :
Залишити без задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про визнання доказу очевидно недопустимим в рамках розгляду кримінального провадження № 0000086 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1