Провадження № 274/106/23
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/103/23

І м е н е м У к р а ї н и

17.01.23 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/106/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистрик Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працює неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої у невстановлений слідством час та день липня 2021 року під час перебування у будинку АДРЕСА_2 виник протиправний умисел на пособництво в підробленні посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізуючи свій протиправний умисел, у достовірно невстановлений слідством час та день липня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною вище адресою, вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою, направлену на підроблення посвідчення водія, а саме: надіслав через мережу «Інтернет» свою фотокартку та особисті дані з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього невстановлена слідством особа за допомогою термосублімаційного способу друку виготовила підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке у невстановлений слідством час та день липня 2021 року передала невстановленим слідством способом ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 .

Так, 09 грудня 2022 року близько 17 год. 37 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на площі Соборній, 22 в м. Бердичеві з метою перевірки документів.

Після цього ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого на його ім`я з власною фотокарткою, на вимогу працівників поліції пред`явив останнім вказане водійське посвідчення, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, у такий спосіб використавши його.

Кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

04 січня 2023 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та узгоджують покарання у виді штрафу: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України 6800 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України 680 грн., на підставі ст. 70 КК України 6800 грн. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальними проступками, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (22.12.22) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частин статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація кримінальних правопорушень, скоєних ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Беручи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 січня 2023 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається у спеціальному приміщенні зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1510 грн. 24 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової технічної експертизи доку4ментів (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1