печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що висновки слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, відтак постанова є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить: скасувати оскаржувану постанову, зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обв`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021 року за № 0000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за заявою ОСОБА_3 .

До органу досудового розслідування адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, відмовляючи у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року, слідчий зазначив, що наявність потерпілого не передбачена складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а ОСОБА_4 має процесуальний статус свідка у кримінальному провадженні.

Так, статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконання судових рішень підпадає під кримінально правову охорону, передбачену однією із частин, які містяться у ст. 382 КК України, основним безпосереднім об`єктом якої є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.

Крім того, за ч. 3 ст. 382 КК України, під кримінально-правову охоронну підпадають дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб

Отже, ч. 3 ст. 382 КК України передбачає завдання шкоди в результаті вчинення дій у вигляді умисного невиконання чи перешкоджання виконанню судового рішення, що набрало законної сили. Тобто, невиконанням рішення суду (в тій чи іншій формі, передбаченій частиною 1 статті 382 КК України) може бути завдана шкода охоронюваним правам та свободам громадянина.

Разом із тим, додатковим факультативним об`єктом ст. 382 КК України можуть бути, зокрема, охоронювані Конституцією України права і свободи людини і громадянина, власність тощо.

Тобто, додатковим безпосереднім об`єктом складу ст. 382 КК України може виступати інші об`єкти (наприклад право власності), шкода якому спричиняється у зв`язку з посяганням на основний об`єкт.

Об`єктивна сторона ст. 382 КК України охоплює випадки, зокрема коли відбувається активна дія із прямим умислом невиконання судового рішення, тобто пряма відмова виконувати судове рішення або пасивна дія (тобто бездіяльність) із прями умислом в ухиленні від його виконання.

Ухилення та сама відмова від виконання судового рішення може бути виражена в завуальованій формі: вчиняються активні дії, за наявності яких фактично унеможливлюється виконати судове рішення, або вчиняється бездіяльність, за наявності якої не вдається за можливе виконати судове рішення.

Не виконання судового рішення може відбутися і через здійснення активних дій по перешкоджанню у такому виконанню: певними діями створюються конкретні умови, за наявності яких неможливо виконати судове рішення.

Кримінальне правопорушення за ст. 382 КК України є закінченим з моменту відмови виконати судове рішення або з моменту перешкоджання його виконанню.

Так, в рамках кримінального провадження № 0000198 здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення активних дій із прямим умислом на не виконання/перешкоджання у виконанні ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 року у справі № 991/10440/20.

Вказаною вище ухвалою слідчого судді скасовано арешт, накладений 04.02.2020 року ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у справі № 991/908/19, провадження № 11- сс/991/100/20, на майно, а саме: грошові кошти у сумі 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) доларів США та 102 000 (сто дві тисячі) Євро, вилучені 27.12.2019 року під час обшуку житла, проведеного в рамках кримінального провадження № 0000348 від 24.04.2019 року.

Тобто, причина неповернення ОСОБА_4 у власність вказаних вище грошових коштів, знаходиться у прямому та безпосередньому зв`язку із умисними діями щодо невиконання/перешкоджання у виконанні ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.01.2021 року у справі № 991/10440/20.

Таким чином, зміст оскаржуваної постанови не відповідає положенням ст. 110 КПК України, постанова на містить посилань на проведені слідчі чи інші процесуальні дії, які в своїй сукупності та взаємному зв`язку підтверджують відсутність завдання ОСОБА_4 шкоди, а у заяві про визнання потерпілим наведено конкретне обґрунтування для визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні з підстав заподіяння йому шкоди.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2022 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та скасовано постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 від 12.11.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000198 від 12.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Аналізуючи викладене, враховуючи, що постанова слідчого від 24.10.2022 року не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними обставинами, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року, - задовольнити.

Постанову Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 24.10.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року - скасувати.

Зобов`язати Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року залучити ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000198 від 12.03.2021 року та вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1