Провадження №1-кп/447/143/23
Справа №447/223/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000277 від 05 квітня 2017 про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Горожанна Львівської області, громадянки України, раніше не судимої, неодруженої, працевлаштованої помічником кухаря у ТОВ"Інтемпо", зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України ,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 11 грудня 2014 року, з метою незаконного заволодіння державними коштами, керуючись корисливим мотивом, під приводом отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, керуючись ст. ст. 3,4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», звернулася до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, розташованого по вул. Пришляків, 2, м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, із заявою від свого імені про призначення та отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та декларацією «про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги", в якій в розділі III зазначила завідомо неправдиву інформацію про відсутність у неї на праві приватної власності житлового будинку, площею 104,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та квартири,площею 17,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , які вона отримала у спадщину 23 жовтня 2014 року.

При цьому, подаючи до Управління вищевказані заяву та декларацію ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила правдивість зазначених у них даних та, відповідно, усвідомлювала, що у разі подання нею достовірних відомостей, а саме про наявність у неї на праві власності вищевказаного житлового будинку та квартири, які вона отримала у спадщину, їй, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, згідно з якими соціальна допомога не призначається, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), за умови, що загальна площа житла, перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, буде відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_3 вищезазначених документів Управлінням, одним із завдань якого є реалізація державної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що включає у себе призначення та виплату соціальної допомоги, будучи введеним в оману щодо правдивості даних у зазначених документах, нараховано та виплачено ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року на загальну суму 14 972,70 гривень, внаслідок чого державі в особі Управління, правонаступником якого є відділ №3 Управління соціального захисту населення Стрийської районної військової адміністрації, заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 02 червня 2015 року, з метою незаконного заволодіння державними коштами, керуючись корисливим мотивом, під приводом отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, керуючись ст. ст. 3, 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», звернулася до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області , розташованого по вул. Пришляків, 2, м. Миколаїв Миколаївського району (тепер Стрийського району) Львівської області, із заявою від свого імені про призначення та отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та декларацією «про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги", в якій в розділі ІІІ зазначила завідомо неправдиву інформацію про відсутність у неї на праві приватної власності житлового будинку, площею 104,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та квартири, площею 17,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , які вона отримала у спадщину 23 жовтня 2014 року.

При цьому, подаючи до Управління вищевказані заяву та декларацію ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила правдивість зазначених у них даних та, відповідно, усвідомлювала, що у разі подання нею достовірних відомостей, а саме про наявність у неї на праві власності вищевказаного житлового будинку та квартири, які вона отримала у спадщину, їй, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, згідно з якими соціальна допомога не призначається, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), за умови, що загальна площа житла, перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, буде відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_3 вищезазначених документів Управлінням, одним із завдань якого є реалізація державної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що включає у себе призначення та виплату соціальної допомоги, будучи введеним в оману щодо правдивості даних у зазначених документах, нараховано та виплачено ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року на загальну суму 15 759,39 гривень, внаслідок чого державі в особі Управління, правонаступником якого є відділ №3 Управління соціального захисту населення Стрийської районної військової адміністрації, заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 14 грудня 2015 року, з метою незаконного заволодіння державними коштами, керуючись корисливим мотивом, під приводом отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, керуючись ст. ст. З, 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», звернулася до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області (надалі - Управління), розташованого по вул. Пришляків, 2, м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, із заявою від свого імені про призначення та отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та декларацією «про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги", в якій в розділі III зазначила завідомо неправдиву інформацію про відсутність у неї на праві приватної власності житлового будинку, площею 104,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та квартири, площею 17,1 кв. м„ за адресою: АДРЕСА_2 , які вона отримала у спадщину 23 жовтні 2014 року.

При цьому, подаючи до Управління вищевказані заяву та декларацію ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила правдивість зазначених у них даних та, відповідно, усвідомлювала, що у разі подання нею достовірних відомостей, а саме про наявність у неї на праві власності вищевказаного житлового будинку та квартири, які вона отримала у спадщину, їй, відповідно до ст. 7 Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, згідно з яким соціальна допомога не призначається, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), за умови, що загальна площа житла, перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, буде відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_3 вищезазначених документів Управлінням, одним із завдань якого є реалізація державної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що виключає у себе призначення та виплату соціальної допомоги, будучи введеним в оману щодо правдивості даних у зазначених документах, нараховано та виплачено ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01 грудня 2015 року по 31 травня 2016 року на загальну суму 17 442,63 грн., внаслідок чого державі в особі Управління, правонаступником якого є відділ №3 Управління соціального захисту населення Стрийської районної військової адміністрації, заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 01 червня 2016 року, з метою незаконного заволодіння державними коштами, керуючись корисливим мотивом, під приводом отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, керуючись ст. ст. З, 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», звернулася до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області ,розташованого по вул. Пришляків, 2, м. Миколаїв Стрийського району Львівської області, із заявою від свого імені про призначення та отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, та декларацією «про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги", в якій в розділі III зазначила завідомо неправдиву інформацію про відсутність у неї на праві приватної власності житлового будинку, площею 104,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та квартири, площею 17,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 , які вона отримала у спадщину 23 жовтня 2014 року.

При цьому, подаючи до Управління вищевказані заяву та декларацію ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила правдивість зазначених у них даних та, відповідно, усвідомлювала, що у разі подання нею достовірних відомостей, а саме про наявність у неї на праві власності вищевказаного житлового будинку та квартири, які вона отримала у спадщину, їй, відповідно до ст. 7 Закону «України про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250, згідно з якими соціальна допомога не призначається, якщо у власності малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок), за умови, що загальна площа житла, перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, буде відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

За результатами розгляду поданих ОСОБА_3 вищезазначених документів Управлінням, одним із завдань якого є реалізація державної політики на відповідній території у сфері соціального захисту населення, що включає у себе призначення та виплату соціальної допомоги, будучи введеним в оману щодо правдивості даних у зазначених документах, нараховано та виплачено ОСОБА_3 державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року на загальну суму 13 937,10 гривень, внаслідок чого державі в особі Управління, правонаступником якого є відділ №3 Управління соціального захисту населення Стрийської районної військової адміністрації, заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подала суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, оскільки строк притягнення її до кримінальної відповідальності , передбаченої ч.ч.1,2 ст.190 КК України збіг у 2021 році .

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлена, такі є зрозумілими.

Представник потерпілого подала заяву щодо можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч.ч.1.2 ст.190 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченої.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину до дня набрання вироком законної сили минуло пять років.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст.190 КК України у 2014 році, та кримінальне правопорушення ( нетяжкий )злочин передбачений ч.2 ст.190КК України у 2016році.

Даних про переривання або зупинення перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою , обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 не заперечила щодо звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачену ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч.1 ,2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Стрийської РВА до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок злочину (в порядку ст. 128 КПК України ) залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 284, 372, 376 КПК України,суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000277 від 05 квітня 2017 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1,2 ст. 190 КК України, на підставі п. п.2,3 ч. 1 ст. 49 КК України - закрити.

Цивільний позов Стрийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Стрийської РВА до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок злочину (в порядку ст. 128 КПК України ) залишити без розгляду.

Речовий доказ - матеріали особової справи № 609894 відносно ОСОБА_3 повернути потерпілому.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1