Справа №592/8915/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/202/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/8915/21 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2021 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

установила:

В поданих апеляційних скаргах:

- представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки повноваженнями щодо закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, наділений лише слідчий, дізнавач або прокурор, а не суддя. Суд діяв небезсторонньо, фактично роз`яснюючи стороні захисту про існування підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, чим грубо порушив права потерпілої на судовий захист, в матеріалах провадження відсутні документи на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_12 ;

- прокурор ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки системний аналіз положень ч. 1, 2, 4 та 9 ст. 284 КПК надає право закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, в редакції, що діяла на момент прийняття судом першої інстанції рішення виключно прокурору.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2021 закрито провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом поза межами строків, передбачених ст. 219 КПК.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_11 21.04.2021 близько 12:10 у кабінеті завідувача відділення інтенсивної терапії КНП СОР ОДКЛ за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 22, навмисно кулаком правої руки нанесла легке тілесне ушкодження ОСОБА_14 .

15.06.2021 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, а 29.06.2021 про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 125 КК.

В липні 2021 року відносно ОСОБА_11 був складений та затверджений обвинувальний акт, який 19.07.2021 направлений до суду.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, доводи представника потерпілої ОСОБА_10 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати рішення суду та направити провадження на новий розгляд, доводи обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисника ОСОБА_12 про залишення рішення суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги прокурора і представника потерпілої задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 113 КПК, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Ця норма введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Вказані положення процесуального закону кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у ст. 28 КПК, відповідно якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться із судовою практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод (далі Конвенція) в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (п. 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (п. 68), «Вемхофф проти Німеччини» (п. 18). При цьому у справі «Іванов проти України» ЄСПЛ вказав, що «період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи» (п. 63).

В інтерпретації ж чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому відповідно ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, а згідно ч. 3 цієї статті з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом: 1) сімдесяти двох годин у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження та строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК). Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому § 4 Глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати, серед іншого, одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених п. 1 і 2 ч. 3 цієї статті (п. 1 ч. 4 ст. 219 КПК). Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч. 5 ст. 294 КПК).

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом (ч. 2 ст. 283).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (далі ВС), кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови ВС від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20; ухвали ВС від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

За результатами перевірки доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої колегією суддів встановлено, що ухвала суду, якою кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

З матеріалів кримінального провадження № 0000519 від 22.04.2021 убачається, що 15.06.2021 ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, а 29.06.2021 про заміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 125 КК. При цьому згідно реєстру матеріалів досудового розслідування з моменту первинного повідомлення ОСОБА_11 про підозру в даному провадженні проводилися інші слідчі дії.

Таким чином, виходячи із правил п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК, у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_11 про підозру закінчувався 04.07.2021.

Всупереч наведеним вище вимогам закону, обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 був направлений до Ковпаківського районного суду м. Суми 19.07.2021, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції цього суду на супровідному листі Окружної прокуратури м. Суми (а. к. п. 12, т. 1), що не заперечується прокурором в поданій апеляційній скарзі, тобто поза межами спеціального строку, встановленого п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК, та загального строку, передбаченого п. 1 ч. 4 ст. 219 КПК. При цьому доказів того, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжувався у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, стороною обвинувачення не надано.

Що стосується доводів прокурора ОСОБА_15 і представника потерпілої ОСОБА_10 щодо відсутності у суду на стадії судового провадження повноважень закривати кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, і наявність такого права виключно у прокурора, слідчого, дізнавача, то такі суперечать положенням п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК, якою встановлено право суду у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про закриття провадження, зокрема у випадку встановлення підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, а наведена прокурором аргументація в цій частині не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК внесені до ЄРДР 22.04.2021, тобто після набуття чинності Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 (з 15.03.2018).

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду і доводи представника потерпілої ОСОБА_10 про відсутність документів на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_12 , оскільки такі спростовуються матеріалами провадження (а. к. п. 22, 23).

Враховуючи наведене, оскаржене рішення суду першої інстанції, яким кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, який не є тяжким чи особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Приймаючи до уваги те, що за результатами розгляду апеляційних скарг прокурора та представника потерпілої ОСОБА_10 , колегія суддів дійшла висновку про законність ухвали суду, посилання представника потерпілої на небезсторонність суду, яка полягає у роз`ясненні стороні захисту про існування підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, є неприйнятними, оскільки будь-яких конкретних даних, які б очевидно викликали сумнів у неупередженості судді при поставленні ухвали, в апеляційній скарзі не наведено. При цьому суд першої інстанції зобов`язаний роз`яснити обвинувачені особі передбачені ст. 42 КПК права.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованими та належним чином умотивованим, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2021 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_16 залишити без змін, а апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4