24.01.2023
Справа № 642/304/23
Провадження № 1-кс/642/140/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000485 від 15.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га. кадастровий № :03:005:0283; земельну ділянку площею 0,8413 га. Кадастровий № :03:005:0284; квартиру загальною площею 78 м2 за адресою, АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_4 , підозрюваному за ч.2 ст. 111 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що в період часу з 11.04.2022 по 25.04.2022 більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні СПД № 1 Ізюмський РУП ГУНП в Харківській області за адресою пров. Майстрів, 1 смт. Борова, Харківська область будучи працівником правоохоронного органу України, протиправно, умисно, за власним бажанням, з особистих мотивів, не маючи на те відповідних повноважень, без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції України, з метою переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, прийняв пропозицію від невстановлених в ході досудового розслідування представників збройних формувань РФ про перехід на їх сторону та здійснення функцій керівника органу поліції на окупованій території м. Борова Харківської області за умови співпраці вказаного органу з представниками РФ. При цьому ОСОБА_4 своїми діями повинен був забезпечити зміцнення окупаційної влади РФ, схиляння співробітників Національної поліції України переходу на бік ворога, забезпечити безпечне перебування військовослужбовців РФ на окупованій території смт. Борова Харківської області та недопущення контролю України над територією смт. Борова, Харківської області.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану ОСОБА_4 у денний час доби, наприкінці квітня, точна дата та час в ході досудового розслідування невстановлена, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 прийшов до інспектора чергової частини СПД № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 та запропонував останньому перейти на бік ворога, долучитися до патрулювання АДРЕСА_2 забезпечити безпечне перебування військовослужбовців РФ на окупованій території та недопущення контролю України над територією смт. Борова, Харківської області. На вказану пропозицію ОСОБА_5 відповів відмовою. Про вказане, при першій можливості, повідомив правоохоронні органи.

Крім того, 09.05.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території смт. Борова, Харківської області, будучи працівником правоохоронного органу, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно погодившись на співпрацю з представниками РФ знаходячись на території смт. Борова Харківської області, одягнений у камуфляжну форму з георгіївською стрічкою та червоною пов`язкою на руці, здійснював патрулювання території смт. Борова Харківської області, всупереч Закону України «Про національну поліцію» та присяги працівника поліції України, перешкоджаючи таким чином налагодженню громадського порядку та законності на території смт. Борова.

Тобто, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території смт. Борова, Харківської області, здійснивши тим самим перехід на бік ворога в період збройного конфлікту з РФ, в умовах воєнного стану, тобто умисно вчинив діяння на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

06.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

28.07.2022 ОСОБА_4 оголошено у розшук та досудове розслідування зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у з олошенням в розшук підозрюваного.

22.01.2023 досудове розслідування відновлено, у зв`язку з необхідністю звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , згідно інформаційної довідки № 318157750 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкт, є власником наступного майна:

-Земельної ділянки площею 2 га. кадастровий № :03:005:0283;

-Земельної ділянки площею 0,8413 га. кадастровий № :03:005:0284;

-Квартири загальною площею 78 м2 за адресою АДРЕСА_1 .

У кримінальному проваджені ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 111 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

У зв`язку з цим, з вбачається необхідним накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення подальшого виконання покарання у вигляді конфіскації майна.

Крім того слідчий просив розглядати клопотання без виклику власника для забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 від 15.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч.2 ст. 111 КК України.

06.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна.

З матеріалів клопотання, а саме з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 2 га. кадастровий № :03:005:0283; земельна ділянка площею 0,8413 га. Кадастровий № :03:005:0284; квартира загальною площею 78 м2 за адресою, АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Незастосування арешту майна може перешкодити кримінальному провадженню

Так, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує і те, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000485 від 15.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, а саме на:

1) земельну ділянку площею 2 га. кадастровий № :03:005:0283;

2) земельну ділянку площею 0,8413 га. кадастровий №:03:005:0284;

3)квартиру загальною площею 78 м2 за адресою, АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя