ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2023 року

м. Київ

справа № 243/12497/19

провадження № 51-778км22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року ОСОБА_6 засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 70 КК ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 28 липня 2019 року близько 17:52, перебуваючи біля центрального входу в магазин «Чудо-маркет», розташований на вул. Свободи, 13 у м. Слов`янську Донецької області, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись раніше придбаним сканером-кодграбером марки «Шериф», зняв блокування сигналізації в автомобілі Chevrolet Aveo державний номер НОМЕР_1 , відчинив двері та проник до його салону, звідки таємно викрав мобільні телефони та гроші на суму 2500 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3535,17 грн.

3 серпня 2019 року біля 16:00 ОСОБА_6 , перебуваючи на привокзальній площі м. Слов`янська Донецької області, з метою заволодіння чужим майном, повторно, скориставшись сканером-кодграбером марки «Шериф», зняв блокування сигналізації в автомобілі Шкода Октавія державний номер НОМЕР_2 , який стояв на площі, після чого відчинив двері цього автомобіля та проник до його салону, звідки таємно викрав вказане у вироку майно ОСОБА_8 на загальну суму 11 283,08 грн.

У той же день ОСОБА_6 , перебуваючи на привокзальній площі м. Слов`янська Донецької області, з метою заволодіння чужим майном, повторно, скориставшись сканером-кодграбером марки «Шериф», зняв блокування сигналізації в автомобілі Mitsubishi державний номер НОМЕР_3 , відчинив двері цього автомобіля та проник до його салону, звідки таємно намагався викрасти куртку ОСОБА_9 на суму 659,16 грн, однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілою, внаслідок чого залишив куртку та з місця події втік.

Донецький апеляційний суд 16 листопада 2021 року скасував вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив йому покарання: за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. У решті вирок стосовно нього залишив без змін.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність внаслідок суворості призначеного покарання, просить скасувати вирок апеляційного суду. На його думку, суд першої інстанції, урахувавши усі обставини справи, призначив йому обґрунтоване, справедливе та достатнє покарання для його виправлення, з яким він повністю згоден. Стверджує, що не мав можливості відшкодувати заподіяну потерпілій ОСОБА_7 шкоду, оскільки знаходився під вартою.

Позиції інших учасників судового провадження

У суді касаційної інстанції засуджений ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор не підтримав касаційну скаргу засудженого та просив залишити вирок апеляційного суду без змін.

Мотиви Суду

Відповідно до ст.433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не заперечуються.

Положеннями ст. 50 КК визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 65 КК встановлено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У матеріалах провадження не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_6 призначено з порушенням указаних положень закону.

Під час розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора щодо м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання апеляційний суд скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

При цьому апеляційний суд разом зі ступенем тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що є тяжкими злочинами, обставинами і способом їх вчинення, кількістю епізодів, урахував дані про особу винного.

Зокрема, суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в період незнятої і непогашеної у встановленому порядку судимості вчинив нові кримінальні правопорушення, належних висновків для себе не зробив, посередньо характеризується за місцем проживання, перебував на обліку у лікаря нарколога, має на утриманні малолітню дитину та непрацевлаштований. Крім того, суд урахував обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила призначити ОСОБА_6 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що призначений місцевим судом розмір покарання ОСОБА_6 не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі винного внаслідок м`якості та обґрунтовано призначив йому покарання у виді позбавлення волі на більший строк у межах санкцій інкримінованих йому злочинів.

З таким висновком апеляційного суду погоджується і суд касаційної інстанції. На переконання колегії суддів, призначене апеляційним судом ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу справедливості та співмірності, є необхідним і достатнім для виправлення винного й попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, обставини, що вказують на несправедливість призначеного ОСОБА_6 покарання через його суворість, а також на можливість пом`якшення призначеного апеляційним судом покарання, відсутні.

Перевіркою кримінального провадження не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були підставами для скасування вироку апеляційного суду. Тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Донецького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова набираєзаконноїсилизмоментуїї проголошення, єостаточноютаоскарженнюнепідлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3