Справа № 991/5123/22
Провадження 1-кс/991/5143/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2, представника власника майна - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3, подане в інтересах Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21 у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", про часткове скасування арешту, накладеного на плавзасоби (одиниці флоту) ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21 (провадження №1-кс/522/3189/21) у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020.

Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 по справі №522/1020/21 (провадження № 1-кс/522/3189/21) накладено арешт на плавзасоби (одиниці флоту) у кількості 739 одиниць, які перебувають на балансі Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", шляхом заборони права на відчуження, без заборони права користування та розпорядження зазначеним майном. Серед іншого, арешт накладено на несамохідні судна: UDP-DM-1073-УДП (порядковий номер резолютивної частини ухвали 517), UDP-DM-2432-УДП (порядковий номер резолютивної частини ухвали 527), UDP-DM-2063-УДП (порядковий номер резолютивної частини ухвали 533).

Разом з тим, листом командувача оперативно-стратегічного угруповання військ "Одеса" від 21.10.2022 було поінформовано Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" про потребу вжиття заходів правового режиму воєнного стану, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", необхідних для виконання підрозділами оперативного командування бойових завдань у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема відносно майна, що належить ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство", а саме: несамохідних суден (ліхтерів) UDP-DM-1073-УДП, UDP-DM-2432-УДП, UDP-DM-2063-УДП, UDP-DM-2442-УДП, UDP-DM-1037-УДП, UDP-DM-1024-УДП. Також, серед іншого, ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» було зобов'язано вжити вичерпних заходів щодо припинення обмежень (обтяжень) чи інших заборон на вилучення такого майна.

Окрім того, адвокат у клопотанні зазначає, що арешт майна було частково скасовано ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 28.12.2021 по справі № 522/1020/21, провадження № 1-кс/522/12925/21 з огляду на те, що у квітні 2021 року були припиненні повноваження в.о. голови Правління ОСОБА_4 (Наказ Міністерства інфраструктури України від 30.04.2021, №19-ОС). В травні 2021 року змінено склад директорів "BSC Business Shipping Company" (протокол загальних зборів учасників від 31.05.2021). Подальша передача прав на плавзасоби або їх реєстрація на BSC не здійснюється. Попередженням цих дій обґрунтовувалось клопотання слідчого про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2021. На думку слідчого судді, оскільки завдання арешту майна полягає у запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що в кримінальному провадженні за №0000921 від 30.11.2020 року було пов'язано із створенням і діяльністю компанії "BSC Business Shipping Company" з подальшим формуванням її фондів за рахунок майна ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" та дочірніх підприємств, у зв'язку із зміною керівництва обох юридичних осіб, наразі така загроза відпала.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.08.2022 було задоволено клопотання про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21 у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020. При цьому слідчим суддею, серед іншого, було враховано, що наразі ризики незаконного відчуження майна на користь третіх осіб відсутні. Вказаною ухвалою було, серед іншого, знято арешт з несамохідного судна UPD-DM-2063-УДП.

Отже, в межах кримінального провадження № 0000921 слідчими суддями вже встановлено відсутність ризику незаконного відчуження майна, про зняття арешту з якого заявлене дане клопотання.

Окрім того, представник власника майна у клопотанні зазначив, що арешт майна, про зняття якого було подано дане клопотання, не може бути застосований як захід, спрямований на забезпечення виконання такого виду покарання, як конфіскація вказаного майна, оскільки відповідно до примітки статті 96-3 КК України, заходи кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (в тому числі конфіскація майна) можуть бути застосовані у випадку вчинення правопорушення в інтересах такої юридичної особи. Але ж в даному випадку, як вбачається з фабули кримінального правопорушення (про що безпосередньо зазначено в самій ухвалі про накладення арешту) відомості до ЄРДР внесені за фактом передачі одиниць флоту підприємства стороннім особам (тобто всупереч інтересам підприємства).

Також накладення арешту на судна ПрАТ «УДП» не може бути обґрунтовано необхідністю проведення судово-економічних експертиз, оскільки такий вид експертиз передбачає, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року), експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності.

Відповідно до ч. 2 статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов'язані призначити експертизу для визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Натомість вартість активів, щодо яких було вчинено посягання на їх заволодіння шляхом зловживання, відома, оскільки останні обліковуються на балансі ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство".

Крім цього, як видно зі змісту ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2021 року, арешт накладався у зв'язку з проведенням першочергових слідчих дій, однак з часу постановлення ухвали минуло більше одного року, що вказує на достатність наданого часу на їх проведення органом досудового слідства. Також з фабули кримінального провадження слідує, що повноваження колишнього керівництва ПрАТ «УДП» були припинені ще в 2021 році, а саме його діяльність є предметом розслідування та, власне, стала підставою для відкриття кримінального провадження і застосування в рамках нього арешту з метою запобігання вчинення протиправних дій з майном підприємства.

Заявник додатково звертає увагу на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом

суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Таким чином, на думку заявника, у даному випадку має діяти зазначений вище принцип забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, тобто має бути додатково врахована потреба Збройних сил України в частині необхідності використання для виконання підрозділами оперативного командування бойових завдань в ході відсічі збройної агресії Російської Федерації майна, що належить ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», а саме несамохідних суден (ліхтерів): UDP-DM-1073-УДП та UDP-DM-2432-УДП. Арешт вказаного майна є перешкодою не тільки у вільному користуванні вказаним майном його власником, але й є перешкодою для його використання Збройними силами України в період воєнного часу, що створює ризики інтересам суспільства, складовою якого є й саме товариство.

Заявник додатково посилається на те, що листом військової частини НОМЕР_1 від 21 жовтня 2022 року № 1655 за підписом командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Одеса» на ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» покладено обов'язок щодо вжиття заходів щодо припинення обмежень (обтяжень) чи інших заборон на вилучення переліченого у вказаному листі майна, з метою підготовки до передачі зазначеного майна в порядку, передбаченому Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану». Окрім того, товариство як юридична особа є потерпілим від неправомірних дій, його засновником та єдиним акціонером є держава в особі Міністерства інфраструктури України (ст. 28 Статуту). Потреба Збройних Сил України виникла після ухвалення слідчим суддею рішення від 23.04.2021 року про арешт плавзасобів ПрАТ «УДП», а тому об'єктивно не могла бути врахованою на час ухвалення судом рішення про вжиття арешту щодо нього.

Наявні обставини і стали підставою для звернення адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному проваджені № 0000921 від 30.11.2020, а також детектив Національного антикорупційного бюро України, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. До засідання від старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 на електронну поштову скриньку суду надійшла заява, у якій ст. детектив зазначив, що у зв'язку з необхідністю використання майна для відсічі збройної агресії Російської Федерації орган досудового розслідування не заперечує проти скасування арешту належних ПрАТ "УДП" двох несамохідних суден UDP-DM-1073-УДП та UDP-DM-2432-УДП. Разом з тим, у зв'язку із розташуванням його робочого місця в Одеському територіальному управлінні Національного бюро та необхідністю виконання службових завдань на території, юрисдикція якої охоплюється Одеським ТУ Національного бюро, ст. детектив просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників провадження, слідчий суддя дійшов до наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000921, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2020.

30.11.2020 Управлінням Служби безпеки України в Одеській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом неправомірних дій з боку керівництва Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» щодо ініціювання безоплатної передачі одиниць флоту підприємства стороннім особам до статутного капіталу угорської компанії "BSC Business Shipping Company". У подальшому ознаки вчиненого кримінального правопорушення були перекваліфіковані на статтю 191 КК України та змінено орган досудового розслідування на Національне антикорупційне бюро України.

Відповідно до наявних матеріалів досудового розслідування Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» в особі в.о. голови Правління ОСОБА_4 звернулося листом №ЧМ-500 від 08.10.2020 до керівництва Міністерства інфраструктури України з проханням погодження збільшення статутного капіталу компанії "BSC Business Shipping Company" (Угорщина), шляхом внесення майна у вигляді відповідних одиниць флоту, що знаходяться на балансі ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», ГВСП "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод", Transship kft (Угорщина), Danubo Special Shipping S.A. (Панама), DTS Danubo Transport Service (Румунія), до статутного капіталу вищевказаної угорської компанії.

Згідно з випискою державного реєстру Угорщини, компанія "BSC Business Shipping Company" зареєстрована 11.08.2020 в Республіці Угорщина за адресою: м. Будапешт, вул. Чипке, буд. 24. Директор компанії - громадянин Угорщини ОСОБА_8. До наглядової ради підприємства входять: ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7.

Відповідно до реєстру одиниць флоту, що пропонувався до передачі в статутний капітал компанії "BSC Business Shipping Company", наданого ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Міністерства, вартість активів згідно залишкової балансової вартості не перевищує 10% вартості активів за даними останньої річної звітності товариства.

Відповідно до отриманого ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від Міністра МІУ ОСОБА_9 листа № 14952/16/10-20 від 29.10.2020 Міністерство зазначає, що порушені питання у листі до МІУ не відносяться до його компетенції, не потребують погодження та належать до компетенції виконавчого органу ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство». Разом з цим МІУ проінформувало ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», що об'єкти власності, які плануються до внесення до статутного капіталу компанії "BSC Business Shipping Company", не відносяться до державного майна, управління яким здійснюється на підставі Закону України "Про управління об'єктами державної власності" та іншого застосованого законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» корпоративні права держави не можуть передаватися господарським товариствам для формування їх статутних капіталів, крім передачі до статутних капіталів державних акціонерних товариств. Державне акціонерне товариство, яке утворене в процесі перетворення державного підприємства, 100 відсотків акцій якого належить державі, не має право безоплатно передавати закріплене за ним майно іншим юридичним особам чи громадянам. Відчужувати майно, що належить до основних фондів, державне акціонерне товариство має право лише за попередньою згодою органу, який здійснює управління корпоративними правами, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не передбачене Законом. Розпоряджатись в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне акціонерне товариство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

У відповідності до п.6 Постанови КМ України від 06.06.2007 №803 «Про затвердження Порядку відчуження об'єктів державної власності», відчуження майна здійснюється безпосередньо суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, лише після надання на це згоди або дозволу відповідного суб'єкта управління майном. Відчуження нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту здійснюється за умови додаткового погодження з Фондом державного майна України.

Відповідно до п. 9.2.4. Статуту ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» (затверджений наказом МІУ №491 від 24.10.2018, редакція до 28.01.2022), до виключної компетенції Вищого органу товариства належить: прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину у випадках, передбачених ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства України». Згідно зазначеної статті, рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом правочину, становить від 10 до 25 % вартості активів, приймається Наглядовою радою Товариства. При цьому, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про акціонерні товариства України», ринкова вартість майна визначається незалежним оцінювачем. Рішення про залучення незалежного оцінювача приймає Наглядова рада ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» є юридичною особою приватного права, яке здійснює свою діяльність відповідно до Статуту підприємства, затвердженого наказом МІУ № 491 від 24.10.2018.

Відповідно до п. 9.1 Статуту (редакція до 28.01.2022) органами управління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» є: вищий орган товариства (держава, в особі МІУ), наглядова рада; виконавчий орган (Правління ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», ревізійна комісія). У редакції Статуту, яка є чинною на даний час (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 28.01.2022 №53), п.28 передбачає, що засновником та єдиним акціонером Товариства є держава в особі Міністерства інфраструктури України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Міністерство інфраструктури України.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що компанія BSC Business Shipping Company Korlatolt Felelosegu Tarsasag (Budapest, Csipke street, 24), створена не ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», а двома компаніями - тримачами часток:

- Anzalia Business Company Ltd (створена 05.05.2020, юридична адреса: С'ют 1, другий поверх, Саунд енд Віжн Хауз, вул. Френсіса Рейчел, Вікторія, Мае, Республіка Сейшельські Острови, реєстраційний номер: 220421, директор пані ОСОБА_10), частка становить 60% статутного капіталу Компанії;

- SunLand Trading Ltd (створена 05.05.2020, юридична адреса: С'ют 1, другий поверх, Саунд енд Віжн Хауз, вул. Френсіса Рейчел, Вікторія, Мае, Республіка Сейшельські Острови; реєстраційний номер: 220425, директор пані ОСОБА_11), частка якої становить 40% від статутного капіталу Компанії.

Таким чином, службовими особами ПрАТ «УДП» можливо створено умови для подальшого відчуження майна ПраТ «УДП». За даними фактами здійснюється досудове розслідування за ч.1 ст. 111, ч. 2 ст. 191,ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21, провадження 1-кс/522/3189/21 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_12 та накладено арешт на майно, належне ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» на праві приватної власності, у вигляді 739 одиниць флоту (плавзасобів), шляхом заборони права на їх відчуження. Накладення арешту на зазначене майно вмотивоване тим, що плавзасоби, які перебувають на балансі та у розпорядженні ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», є безпосереднім об'єктом злочину, тобто об'єктом посягання та вчинення відносно зазначених осіб протиправних діянь, у зв'язку з чим з метою запобігання розтрати, привласення вказаного майна виникла необхідність у накладенні на нього арешту. Окрім того, в межах досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було призначено ряд експертиз за спеціальністю 12.3 "оцінка судноплавних засобів", метою проведення яких є встановлення ринкової вартості одиниць флоту, що незаконно пропонувались керівництвом ПрАТ "УДП" до внеску до статутного капіталу іноземної компанії, які у подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

Отже, як вбачається зі змісту вищевказаної ухвали, метою накладення арешту в даному випадку є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, необхідність проведення судово-економічних експертиз у вказаному кримінальному провадженні та з метою конфіскації вказаного майна.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 28.12.2021 по справі № 522/1020/21, провадження № 1-кс/522/12925/21 було задоволено клопотання представника власника майна - ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та частково скасовано накладений арешт на несамохідні судна у кількості 64 шт. Ухвала, серед іншого, мотивована тим, що оскільки завдання арешту майна полягає у запобіганні можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, що у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020 було пов'язано зі створенням і діяльністю компанії BSC Business Shipping Company з подальшим формуванням її фондів за рахунок майна ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та дочірніх підприємств, у зв'язку зі зміною керівництва обох юридичних осіб наразі така загроза відпала.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.08.2022 по справі №991/3078/22, провадження № 1-кс/991/3096/22 було задоволено клопотання представника власника майна - ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» та частково скасовано накладений арешт в частині самохідних суден у кількості 31 шт. та несамохідних суден у кількості 14 шт.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2)спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 1, 2 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує на відсутність подальшої потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в частині майна, поіменованого у клопотанні, а також на потребу у переданні зазначеного майна на користь Збройних Сил України з метою забезпечення виконання підрозділами оперативного командування бойових завдань у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення жодним чином не підтверджено, що на даний час наявна потреба у продовженні застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, у частині несамохідних суден UDP-DM-1073-УДП та UDP-DM-2432-УДП.

Варто врахувати і те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, та згодом строк дії воєнного стану продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 (затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ) з 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 (затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ) з 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 (затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) з 05.30 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 (затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ) з 05.30 23.08.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1, 2 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, зокрема, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об'єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є, в тому числі командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Враховуючи викладене, слідчий суддя також бере до уваги наявність потреби у передачі майна, що належить ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство", зокрема, несамохідних суден (ліхтерів) UDP-DM-1073-УДП, UDP-DM-2432-УДП, для виконання підрозділами оперативного командування бойових завдань у ході відсічі збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується листом командувача оперативно-стратегічного угруповання військ "Одеса" від 21.10.2022 за вих. №1655 (т.1, а/с 78-79).

Однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Цій засаді кореспондує самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності при здійсненні повноважень та заборона втручання в неї осіб, що не мають на те законних повноважень, передбачені ч.5 ст. 40 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи той факт, що ст. детектив НАБУ не заперечив проти скасування арешту майна, накладеного на належні ПрАТ "УДП" несамохідні судна UDP-DM-1073-УДП та UDP-DM-2432-УДП у зв'язку з необхідністю використання майна для відсічі збройної агресії Російської Федерації, з огляду на доводи представника власника майна, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоцільності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в частині несамохідних суден UDP-DM-1073-УДП та UDP-DM-2432-УДП, у зв'язку з чим клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3, подане в інтересах Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21 у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 23.04.2021 по справі № 522/1020/21, провадження №1-кс/522/3189/21 у кримінальному провадженні № 0000921 від 30.11.2020, на плавзасоби (одиниці флоту), що належать приватному акціонерному товариству «Українське Дунайське пароплавство», , в частині наступного майна:

UDP-DM-1073-УДП дата реєстрації 29.04.1999, реєстраційний номер 648;

UDP-DM-2432-УДП дата реєстрації 29.04.1999, реєстраційний номер 663.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1