ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3637/22 Справа № 175/2177/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06 серпня 2021 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.4 ст.407 КК України до покарання 3 (три) роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 1 (один) рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 днів, тобто по 31 грудня 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд послався на те, що є реальною наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не змінилися та не дозволяють застосувати альтернативні (інші) види запобіжних заходів, оскільки ступінь цих ризиків, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення і суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини за вчинення злочину, є достатніми для продовження у судовому засіданні аналогічного запобіжного заходу ще на 60 днів.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.
Вважає, що ухвала суду є невмотивованою, необґрунтованою та винесеною з порушеннями КПК України. Вважає, що зазначені в клопотанні прокурора ризики є недоведеними та не має доказів на їх підтвердження.
На його думку, судом не було взято до уваги, що при обранні ОСОБА_8 вперше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - ухвалою від 02.08.2022 по справі № 175/2026/22, суд вказав в своїй ухвалі про альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Вважає, що судом, в порушення ст.178 КПК України, не було в повній мірі прийнято до уваги, особу обвинуваченого, який фактично з 18 - річного віку перебував у Збройних силах України, неодноразово приймав участь у бойових діях в зоні АТО/ООС. Має статус учасника бойових дій. Після 24 лютого 2022 року самостійно повернувся до лав ЗСУ з метою захисту територіальної цілісності України та приймав активну участь в бойових діях. В квітні 2022 року був контужений.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката, та просила ухвалу суду залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного перегляду був повідомлений належним чином, забезпечити особисту участь обвинуваченого у судовому засіданні з технічних причин не вдалось, що з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши думку учасників судового розгляду, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1 ст. 263 КК України, розгляд якого триває.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, остільки на час судового провадження в суді першої інстанції не перестали існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику того, що останній може переховуватись від суду.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, районний суд вірно врахував, введення в Україні військового стану через збройну агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Колегія суддів зазначає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
Колегія суддів погоджується й з тим, що на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ,а саме те, що ОСОБА_8 може вчинити новий злочин. На дану обставину вказують відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений за злочин проти порядку несення військової служби та в період іспитового строку вчинив новий умисний, тяжкий злочин.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, в тому числі й ті на які посилаються захисники та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Апеляційний суд приймає до відома посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_8 є учасником АТО та ООС, приймав участь у відсічі збройної агресії рф проти України, однак вказані обставини не спростовують встановлених судом ризиків. Більше того, як зазначалось вище, ОСОБА_8 раніше засуджений за вчинення злочину проти поряду несення військової служби, що вказує на неналежне його ставлення до своїх службових обов`язків.
Щодо посилань на не визначення судом першої інстанції розміру застави, апеляційний суд зазначає, що вказаний запобіжний захід, як альтернативний у даному випадку, не є строковим, тобто строк його дії не вичерпується певною датою або подією, в тому числі закінченням строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому постійне дублювання визначеного слідчим суддею розміру застави, у випадку, якщо такий розмір залишається незмінним, кримінальним процесуальним законодавством не вимагається.
Відтак, застава, як альтернативний запобіжний захід, вважається застосованою і у даному випадку, відповідно до ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року.
Інші доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними його позиції під час розгляду даного питання в суді першої інстанції, яким суд надав належну оцінку та зазначив в оскаржуваній ухвалі достатні мотиви на їх спростування та з такими висновками погоджується й апеляційний суд та вважає, що сама по собі наявність позитивних відомостей про особу обвинуваченого не може свідчити про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та не нівелює встановлені судом ризики.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9