КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/180/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями захисника ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

який підозрюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 03.06.22 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПодільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 28.01.23 включно.

Визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самими підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладенона підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, з дня внесення застави строком на два місяці.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про особисту поруку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , подали апеляційні скарги, також захисником ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано доповнення до апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану та застосувати відносно ОСОБА_7 , інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в доповненнях до апеляційної скарги просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При визначенні обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , не покладати на нього обов`язок не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , в поданій апеляційні скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000202 від 03.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тримання під вартою останнього є свавільним.

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя привів доводи прокурора на користь застосування відносно ОСОБА_7 виключної міри запобіжного заходу - тримання під вартою. В той же час слідчий суддя жодного доводу проти обрання даного запобіжного заходу, що були висловлені його захисником не привів, а лише обмежився вказівкою на заперечення проти задоволення клопотання, що підтримувалось стороною обвинувачення.

Не надано належної правової оцінки і заяві захисника ОСОБА_6 про взяття ОСОБА_7 на особисту поруку. Не надано оцінки належності, допустимості та достовірності доказів, не враховано аргументи сторони захисту, щодо необґрунтованості підозри.

Під час розгляду клопотання судом, сторона захисту наводила аргументи щодо невідповідності клопотання вимогам КПК України, не подання додатків зазначених в ч. 3 ст. 184 КПК України, не подання відповідних доказів на обґрунтування позиції сторони обвинувачення. В клопотаннях не зазначено повну анкетну інформацію про підзахисного, його дітей, сімейний стан, наявність на утриманні батьків, необхідність утримувати родину, стан здоров`я фінансовий стан родини тощо.

Клопотання не містить обґрунтування визначення розміру альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу - застави. Не містить належного обґрунтування існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. В клопотанні не зазначено який саме ризик яким саме «доказом» («додатком») доводиться. Кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд правом переймати на себе повноваження сторони обвинувачення, доводити існування ризиків і відшукувати докази.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_11 , зазначає, що відбулася зміна захисника ОСОБА_7 .

Вказує на те, що при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до нього було застосовано ряд додаткових обов`язків, що вважаються покладеними на нього у разі внесення застави. Однак ні клопотання прокурора, ні оскаржувана ухвала слідчого судді не містять обґрунтування/мотивів, чому саме ці обов`язки мають бути покладені на ОСОБА_7 .

При цьому, враховуючи воєнний стан та постійний реальний ризик нового наступу на Київщину та здійснення нових ракетних обстрілів, покладення такого обов`язку як не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду може ставити під загрозу життя ОСОБА_7 та його сім`ї.

Доцільність покладання обов`язку не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду є необґрунтованим та таким, що невиправдано обмежує права і свободи її підзахисного та його сім`ї.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , зазначає, що слідчим суддею частково відмовлено в задоволенні клопотання прокурора, а тому він вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисником ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких остання просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями сторони захисту і просили її задовольнити, з наведених в ній підстав та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, в підтримку апеляційної скарги сторони обвинувачення та заперечення проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту та обвинувачення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями захисника ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 03.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 станом на 03.06.22 перебував на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чайки» та відповідно до наказу Київської митниці Державної митної служби України № 521-о від 03.06.22 останнього переведено на рівнозначну посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» від 06.07.22.

ОСОБА_12 відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

У період здійснення функцій представника влади 01.06.22 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел щодо вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_10 , який перебував на митному посту «Чайки», оскільки його імпортований товар широко вжитку з Європи перебував на процедурі розмитнення на вказаному посту.

З метою досягнення злочинного умислу ОСОБА_7 під час розмови з ОСОБА_10 наголосив на тому, що може вирішити питання митного оформлення та не створювати штучних перешкод для оформлення товару, але це не буде безкоштовно та ОСОБА_10 повинен буде надавати неправомірну вигоду у розмірі 300 дол. США за один контейнер, на що ОСОБА_10 повідомив, що йому необхідний час для міркування та прийняття відповідного рішення.

Після чого, ОСОБА_10 звернувся до СБУ з відповідною заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди працівником митного посту «Чайки» ОСОБА_7

30.11.22 ОСОБА_7 було затримано.

01.12.22 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.

02.12.22 ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

02.12.2022 прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 строком на 60 діб, з можливістю застосування застави в розмірі не менше 650 000 гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язана з обґрунтованою підозрою та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з одночасним визначенням розміру застави у розмірі не менше 650 000 грн.

05.12.2022 ухвалою слідчого суддіПодільського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 28.01.23 включно.

Одночасно визначено відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладенона підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, які заявлені у клопотанні прокурора.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , про особисту поруку.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того, врахував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею перевірено те, що доказів, які б вказували на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особиста порука, може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки задоволенню не підлягало.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки в судовому засіданні доведено необхідність застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, останньому також підлягало визначення розміру застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 369-2 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена прокурорм та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженнііснують триваючими та виправдовують даний запобіжний захід, враховуючи, що в противагу вказаним ризикам сторона захисту не навела беззаперечних аргументів, які б спростовували вказані ризики.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, всупереч твердженням апелянтів слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_13 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Також слідчим суддею перевірено можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки за клопотанням захисника ОСОБА_6 , однак встановлено, що доказів, які б вказували на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особиста порука, може забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано, а томувідмовив у його задоволенні.

З урахуванням зазначеного твердження апелянта, що слідчим суддею не надано належної правової оцінки заяви захисника ОСОБА_6 про взяття ОСОБА_7 на особисту поруку є безпідставними.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, тобто обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, доказів стороною обвинувачення та відповідного обґрунтування, що застава в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного не надано. При цьому не обґрунтовано чому саме застава в розмірі 650 000 гривень має бути застосована в даному випадку, тобто стороною обвинувачення не доведено виключного випадку для застосування саме такого розміру застави, тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.

Також не заслуговують на увагу твердження сторони захисту, що ні клопотання прокурора, ні оскаржувана ухвала слідчого судді не містять обґрунтування/мотивів, чому саме такі обов`язки, які покладено на підозрюваного у разі внесення застави, мають бути покладені на останнього, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно вимог ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі запобіжні заходи.

Застава відповідно глави 18 КПК України є запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Із викладеного слідує, що обов`язки на підозрюваного покладаються з метою досягнення дієвості кримінального провадження та мають на меті дотримання виконання застосованого запобіжного заходу та запобіганню перешкоджанню проведенню досудового розслідування.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою з альтернативою застосування запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги, з доповненнями сторони захисту та сторони обвинувачення, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями захисника ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4