Справа № 216/6127/22
провадження 1-кс/216/71/23
УХВАЛА

іменем України

06 січня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001498 від 10.11.2022, про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

05 січня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на об`єкт права власності, що відповідно до інформаційної довідки № 319585142 від 04.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, площею 27,6 кв. м., яка розташована за аресою: АДРЕСА_1 (форма власності приватна, розмір частки-1,підстава державної реєстрації договір купівлі-продажу, серія та номер: 464 від 27.06.2018, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетрвської області ОСОБА_6 ) з забороною його використання, розпорядження та відчуження останнім до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за процесуального керівництва Криворізької центральної окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001498 від 10.11.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що в кінці жовтня 2022 року, засобами телефонного зв`язку повідомив та запевнив раніше знайомого ОСОБА_7 , що не має законних підстав для перетину державного кордону України, про можливість його незаконного переправлення через державний кордон України за грошову винагороду у виді 6000 доларів США за умови надання попереднього завдатку у виді 3500 доларів США та копій особистих документів ОСОБА_7 для підготовки пакету документів, що надають таке право, тобто відповідних засобів, схиливши останнього до вчинення таких дій та визначивши порядок подальших дій останнього.

Далі, 02.01.2023, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_5 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру до кінця, знаходячись біля магазину «Сільпо», що по вул. Героїв АТО, 30А в Металургійному районі м. Кривого Рогу, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 , отримав від останнього грошові кошти у виді 3500 доларів США та копії особистих документів, після чого, знаходячись там же, в період часу з 13.38 год. по 14.38 год., був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

03.01.2023 року ОСОБА_5 повідомленно про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за ознаками організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, сприяння їх вчиненню шляхом надання засобів, вчинене з корисливих мотивів.

04.01.2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи (107 360 гривень).

При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та передбачає конфіскацію майна.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на об`єкт права власності, що належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, площею 27,6 кв. м., яка розташована за аресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю.

Власник майна (підозрюваний) ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотань, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001498 від 10.11.2022, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею було встановлено, що в провадженні слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001498 від 10.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно інформаційної довідки № 319585142 від 04.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обьєктів нерухомого майна щодо субєкта встановлено, що у власності ОСОБА_5 знаходиться квартира, площею 27,6 (кв. м.), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (форма власності приватна, розмір частки -1, підстава державної реєстрації договір купівлі-продажу, серія та номер: 464 від 27.06.2018, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетрвської області ОСОБА_6 )

На вказане майно сторона обвинувачення в своєму клопотанні просить накласти арешт.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає окрім позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, конфіскацію майна.

Згідно з ст.ст. 131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Крім того, відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають, не допускається.

Таким чином, у відповідності до вимог ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, вимога сторони обвинувачення про заборону користування квартирою задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт права власності, що відповідно до інформаційної довідки № 319585142 від 04.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта належить ОСОБА_5 , а саме: квартиру, площею 27,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (форма власності приватна, розмір частки - 1,підстава державної реєстрації договір купівлі-продажу, серія та номер: 464 від 27.06.2018, видавник: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетрвської області ОСОБА_6 ) з забороною його розпорядження та відчуження останнім до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1