Справа №760/1180/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України та ч. 1 ст. 152 КК України, дані про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002644 від 12.08.2021 р., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 14 листопада 2022 р. включно.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор просила продовжити термін перебування під вартою обвинуваченому, мотивуючи свою позицію наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також вплинути на потерпілу. Прокурор зазначила, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків та місця проживання в м. Києві. На час затримання проживав в хостелі.
Обвинувачений та його захисник проти думки прокурора заперечували.
Захисник зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України значно зменшилися і не можуть так впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого, як впливали раніше. Захисник вказав, що перебуваючи під вартою обвинувачений фактично відбуває показання в той час, коли ризики необґрунтовані. Також він вказав що та обставина, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності не збільшує ризики, а, навпаки, є стримуючим фактором для нього. В зв`язку із цим, захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обвинувачений захисника підтримав, зазначив, що в нього на даний час похитнулося здоров`я. Він є інвалідом, а тому втікти від суду не зможе, тим більше за кордон, оскільки на даний час чоловіки не можуть туди виїхати. Вказав, що згоден підписати особисте зобов`язання перебувати в м. Києві і не відлучатися з міста без дозволу суду. Оскільки він має позитивні характеристики в СІЗО, нема перешкод для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, суд вважає наявним ризик того, що він може переховуватися від суду задля уникнення даного покарання.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Санкцією ч. 1 ст. 152 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років
Судом встановлено, що обвинувачений, хоч і в силу ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, однак раніше притягувався до відповідальності за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, офіційно працював на момент затримання лише два дні, не має міцних соціальних зв`язків, його дитина проживає із матір`ю, а він сам в хостелі, а тому існує ризик, що перебуваючи на волі, він продовжить злочинну діяльність, вчинить новий злочин та буде переховуватися від суду.
На кожному судовому засіданні обвинувачений зауважує суду, що має поганий стан здоров`я, разом з тим до адміністрації СІЗО та ДУ «Центр охорони здоров`я» за відповідним медичним висновком сторона захисту не звертається.
Суд на своє звернення відповіді з ДУ «Центр охорони здоров`я» про стан здоров`я обвинуваченого також поки не отримав.
Таким чином, на даний час суду не надано жодних документів щодо стану здоров`я обвинуваченого та документів, щоб підтверджували неможливість перебування обвинуваченого в СІЗО в зв`язку із станом здоров`я.
Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , можливість переховуватись від суду та вважає, що запобігти зазначеним вище ризикам без ізоляції від суспільства не можливо із зазначених підстав.
Так запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки він не надав жодних доказів наявності житла в м. Києві, а тому існує ризик неприбуття його до суду.
Суд наголошує на тому, що виключний перелік ризиків, запобігти яким має запобіжний захід, визначений ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з цього суд не вправі зважати на інші ризики та має зазначати в ухвалі дійсні ризики, а не кожен раз різні чи нові. Враховуючи те, що судовий розгляд триває достатньо довго з об`єктивних причин, ризики із минулих судових засідань залишаються ті самі, оскільки процесуальна стадія не змінюється. Таким чином, кожного разу суд зазначає дійсні ризики, яким кожного разу надає нову оцінку.
Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 47580,00 грн. на 60 днів.
Строк дії ухвали до 30 грудня 2022 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя