Кримінальне провадження №629/2596/22
Номер провадження 1-кп/629/250/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, не працюючої, яка має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

05.09.2022 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходилась у лісосмузі поблизу 5 мікрорайону міста Лозова Харківської області. Перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_4 зустріла невідому їй раніше жінку, яка стояла у вищевказаній лісосмузі з велосипедом та попрохала останню потримати її велосипед. ОСОБА_4 погодилась та стала тримати велосипед, в цей час остання побачила, що у сумці, яка висіла на велосипеді жінки, лежить мобільний телефон. Так, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_4 перебуваючи у вищевказаному місці, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України, впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає дістала з сумки потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А20» та помістила його до кишені свого одягу.

Після вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з викраденим майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 2467 гривні 00 копійки.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, підтвердила факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечувала визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснила, що 05.09.2022 вона йшла в лісосмузі, зустріла потерпілу, яка попросила потримати її велосипед поки вона позбирає помідори. Вона ( ОСОБА_8 ) погодилась. Поки потерпіла збирала помідори, вона побачила в сумці телефон. Після чого телефон витягнула та поклала собі в карман, потім сказала, що їй ніколи і пішла. Телефон продала за 300 грн.

Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що ввечері приблизно о 20:00 год. вона везла на велосипеді два відра помідор, ручки на відрах зламалися і помідори розсипалися, тому вона попросила ОСОБА_8 , яка проходила в цей час поруч, потримати велосипед. Твердохліб погодилася, тримала велосипед, а вона збирала помідори, потім ОСОБА_8 пішла, а вона поїхала. Коли приїхала додому, то виявила пропажу телефону.

Враховуючи те, що обвинувачена визнала свою вину в повному обсязі, а також те, що нею не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачена вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченої, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, та вивченням особистості обвинуваченої, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При вивченні особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона є громадянкою України, українкою, з середньою спеціальною освітою, одружена, має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, за місцем мешкання характеризується формально, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує те, що вона вчинила тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає її щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинувачену, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації,справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, та вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченої ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 1132,68 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 001292 за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/13775- ТВ від 06.12.2022 в сумі 1132 грн. 68 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки Samsung Galaxy А20, синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити в розпорядженні останньої.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9