ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 17 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпрі, громадянина України, маючого загальну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 31.01.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки на підставі п.«а» ст.1 ЗУ «Про амністію в 2016 році»;

-11.02.2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч.1,70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-11.04.2019 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання, покаранням призначеним за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2019, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 лютого 2021 року умовно-достроково звільнено на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 6 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 27 червня 2021 року, у період часу з 06:00 год. до 06:30 год., знаходився біля насосної станції КП «Дніпроводоканал», що розташована за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд. №106-А, територія якого огороджена бетонним парканом та в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме майна, яке знаходиться у приміщенні вказаної насосної станції.

Так, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, а саме: біля насосної станції КП «Дніпроводоканал», що розташована за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд. №106-А, територія якого огороджена бетонним парканом, ОСОБА_4 переліз через бетонний паркан, тим самим проник на території насосної станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, знаходячись на території насосної станції за вищевказаною адресою ОСОБА_4 підійшов до дверей запасного виходу, де за допомогою невстановленого у ході розгляду справи знаряддя злочину, пошкодив навісний замок на дверях та незаконно проник до кімнати чергового - інше приміщення, розташованої на першому поверсі приміщення насосної станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у кімнаті чергового, пройшовши по кімнаті, побачив на столі майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone модель Xr Yellow, 64 GB, у корпусі жовтого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 та мобільний телефон марки Meizu модель U10, у корпусі золотистого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , які визначив предметом свого злочинного посягання.

Після чого ОСОБА_4 викрав з письмового столу майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки Iphone модель Xr Yellow, 64 GB, у корпусі жовтого кольору, вартість якого 10 109 гривень 62 копійки та викрав зі столу, що розташований біля вікна майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки Meizu модель U10, у корпусі золотистого кольору, вартість якого 1 500 гривень, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 10109 гривень 62 копійки та потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 лютого 2021 року ОСОБА_4 , засудженого 11 квітня 2019 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік і шість місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 6 днів.

Оскільки нове кримінальне правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному проваджені не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3856 від 28.09.2021 у розмірі 150 гривень, судово-товарознавчої експертизи №3857 від 29.09.2021 у розмірі 150 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 300 гривень.

Речові докази: копію договору про надання фінансового кредиту під заставу від 11.07.2021 №АА 055705, позичальник у вказаному договорі є ОСОБА_4 , предметом застави є мобільний телефон марки Meizu U10 с/н НОМЕР_1 , оцінна вартість 500 гривень; копію договору про надання фінансового кредиту під заставу від 28.06.2021 №АА 055286, позичальник у вказаному договорі є ОСОБА_4 , предметом застави є мобільний телефон марки Meizu модель U10 с/н НОМЕР_1 , оцінна вартість 600 гривень залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1