Справа № 754/2581/23
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2023 року

Деснянський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.315 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 за № 0000593

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим СВ Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000593 від 21.02.2023, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 1 ст.115, 2 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.315 КК України.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому 22.02.2023, при обставинах значеним у клопотанні, повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, предметом яких був особливо небезпечний наркотичний засіб; в наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, із залученням неповнолітнього; у схилянні двох неповнолітніх осіб до вживання наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.2, 315 ч.2 КК України.

21 лютого 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Підозру відносно ОСОБА_5 слідчий вважає обґрунтованою, посилаючись на письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_5 та, що існують ризики визначені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, і не виконання процесуальних обов`язків, зокрема може впливати на свідків у даному кримінальному провадженню, з метою зміни їх показань, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що в подальшому можуть бути використані органом досудового розслідування в якості доказу або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також може продовжити свою злочинну діяльність в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки існує обґрунтована підозра та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та недоведеність існування ризиків, на які посилався прокурор. При цьому захисник надав суду письмові обґрунтування своїх заперечень щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою його підзахисному, та документи, які характеризують особу підозрюваного. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з 23:00 годин до 06:00 годин наступного дня.

За клопотанням сторони захисту судом були допитані дружина та мати підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що підозрюваний ОСОБА_5 її чоловік, з яким вони мають спільну малолітню дитину, вони разом на протязі трьох років проживали в квартирі АДРЕСА_1 . Її чоловік працював неофіційно, ремонтував мобільні телефони, може його охарактеризувати лише з позитивного боку, наполягала, що її чоловік ні коли не вживав та не збував наркотики.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що підозрюваний її син, який разом із сім`єю проживає окремо, може охарактеризувати його тільки з позитивного боку, хоча син офіційно з 2020 року не працює, однак займався ремонтом мобільних телефонів, наркотики син ніколи не вживав та не збував.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, пояснення свідків, дослідивши додані до клопотання матеріали, заперечення сторони захисту та документи, які характеризують особу підозрюваного, сукупність яких має значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 21.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000593 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.115, 2 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.315 КК України.

21 лютого 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.02.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.2, 315 ч.2 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Під час розгляду клопотання прокурор вказувала, що сталася помилка у повідомленні про підозру ОСОБА_5 щодо часу вчинення кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах доданих до клопотання є докази, що злочини в яких підозрюється ОСОБА_5 були вчинені останнім саме 21.02.2023 року.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину і, розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Наявний також ризик продовження злочинної діяльності, враховуючи те що, підозрюваний будучи працездатною особою не працевлаштований на території Києва та Київської області, у зв`язку з непоодинокими випадками надання підозрюваним приміщення квартири для вживання наркотичних засобів, схиляння останнім до вживання наркотичних засобів осіб, у точу числі неповнолітніх, вказані обставини в сукупності надають підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Дійшовши висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Інші ризики під час розгляду клопотання встановлені не були.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який не судимий, проте підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість та характер інкримінованих йому діянь, їх підвищений рівень суспільної небезпеки, а тому вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний ОСОБА_5 має сім`ю та утримує малолітню дитину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не були стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Слідчий суддя також зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи наведені норми, суд при обранні запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, визначає розмір застави, передбачений за тяжкі та особливо тяжкий злочини, який суд вважає буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків, враховуючи обставини справи, майновий стан підозрюваного, данні про його особу, та встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та який дорівнюватиме сумі в розмірі 2684000 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , в разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили, і прямо передбачає тримання ОСОБА_5 під вартою.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням застави у межах 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2684000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.315 КК України, у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023 за № 0000593, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.315 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 21 квітня 2023 року включно.

Ухвала діє до 21 квітня 2023 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у межах 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2684000 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача , МФО: 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Перелічені обов`язки покласти на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва та слідчого суддю Деснянського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1