Справа № 128/2297/22
ВИРОК
Іменем України
12 грудня 2022 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальне провадження №0000122 від 01 вересня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережне Вінницького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, непрацюючого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 28 серпня 2022 року близько 17:30 год., перебуваючи поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла між його дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з приводу доньки останньої, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підійшовши до ОСОБА_4 , вхопив її лівою рукою за верхній одяг на грудях та наніс близько 2-3 ударів кулаком правої руки в область обличчя.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в лобній ділянці справа, навколо правого ока, в лівій завушній ділянці, в області мочки лівого вуха, в області правого плеча, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 95 від 01 вересня 2022 року виникли від дії тупого твердого предмета, можливо, 28 серпня 2022 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав суду показання, в яких повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, пояснив, що дійсно наніс близько двох - трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілої, також пояснив, що в добровільному порядку шкоду потерпілій не відшкодував у зв`язку з тим, що він не працює та немає для цього коштів.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Учасники кримінального провадження в судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (проступку) за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (проступку) в судовому засіданні доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 125 ч. 1 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має двох неповнолітніх дітей, непрацюючий, раніше несудимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ч. 2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, майнового стану обвинуваченого, який не працевлаштований та немає доходу.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. При цьому суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу, враховуючи, що в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що не працює, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, не мав можливості відшкодувати моральну шкоду потерпілій, бо немає коштів.

Покарання у виді громадських робіт на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 394 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1