В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0001419, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Часлівці, Ужгородського району, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шістнадцятого вересня 2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому за ч. 1 ст. 309 КК України, замінено покарання, призначене вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2021 (справа №308/7933/21) у виді штафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, які відбувати не більше як чотири години на день.

Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, систематично не виконував встановлені ст. 37 КВК України обов`язки щодо відбування призначеного йому покарання у виді 240 годин громадських робіт, а саме, додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених згідно направлення Ужгородського РВ філії ДУ «Центру пробації» в Закарпатській області від 17.10.2022 №39/12/9893-22 об`єктах і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт.

ОСОБА_3 з 19.10.2022 до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив, та жодного разу не з`явився до визначеного органом пробації місця відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме КП «Парк культури та відпочинку «Під замком».

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаною ним в присутності захисника ОСОБА_4 , який підтвердив добровільність волевиявлення обвинуваченого, ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, беззаперечно визнає свою вину, згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженням у такому випадку його права на апеляційне оскарження вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, у разі, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт з додатками та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена повністю, і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , суд врахував тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, який є раніше судимим, на психіатричному, наркологічному та фтизіатричному диспансерному обліках не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, і саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71, п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за цим вироком слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областівід 29 червня 2022 року у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, замінене ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2022 року на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин за правилами складання покарань, передбаченими пунктом 4) частини 1 статті 72 КК України, а саме, вісім годин громадських робіт відповідає одному дню обмеження волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 107, 302, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання призначеного покарання та невідбутого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 червня 2022 року, заміненого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 16 вересня 2022 року на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та 30 (тридцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання при приведенні вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1