Справа № 947/6305/20
Провадження № 1-в/947/26/23
УХВАЛА

13.02.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Одесі подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м.Одеси від 30.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Київського районного суду м.Одеси від 30.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Подання обґрунтовано тим, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Вирок набрав законної сили 31.07.2020 року та засуджений ОСОБА_4 з 11.08.2020 року перебуває на обліку Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Засудженому ОСОБА_4 за місцем його проживання неодноразово було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це Малиновський районний відділ шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Неодноразово до суду направлялись подання на підставі ч. З ст. 26 КВК України для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у вигляді громадських, виправних робіт стосовно засудженого ОСОБА_4 , у задоволенні яких судом було відмовлено.

Станом на 10.01.2023 року Малиновський районний відділ не отримував від засудженого ОСОБА_4 документа про сплату штрафу.

З моменту проголошення вироку Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року засуджений ОСОБА_4 згідно даних УІАП ГУНП в Одеській області до кримінальної відповідальності не притягувався.

Інформації про причини невиконання вироку суду громадянина ОСОБА_4 . Малиновський районний відділ не має.

Інформації про місце перебування засудженого ОСОБА_4 , а також про його матеріальний стан чи інші обставини життя, Малиновський районний відділ не має.

На підставі ст.80 КК України ініціатор подання просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання щодо нього обвинувального вироку суду.

ОСОБА_4 , представник органу пробації завчасно повідомлені про судове засідання, до суду не прибули, клопотань не надали, а тому подання розглядається судом відповідно до ст. 539 КПК України без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який вважав можливим задовольнити подання, суд приходить до висновку, що внесене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Вирок набрав законної сили 31.07.2020 року.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах ї справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч.1 ст.80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року щодо ОСОБА_4 , факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого інспектора Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1