печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000839 від 29.08.2022 прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000839 від 29.08.2022 прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити, розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000839 від 29.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Установлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та місці вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та невстановленими на цей час службовими особами Територіального сервісного центру № 0742 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру у Волинській області (далі ТСЦ 0742), з метою вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

08.09.2022 року громадянин ОСОБА_6 з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу прибув до ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133. Перебуваючи в приміщенні даного ТСЦ 0742, від невстановлених на цей час працівників ТСЦ 0742 отримав інформацію, що для реєстрації транспортного засобу йому необхідно звернутись до громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня ОСОБА_6 , перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, звернувся до ОСОБА_5 з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу. Останній, діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 , що для безперешкодної постановки на облік транспортного засобу та отримання свідоцтва про його реєстрацію, необхідно надати останнім неправомірну вигоди у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень, з яких 6 000 (шість тисяч) буде передано невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742 та 1 000 (тисячу) гривень особисто ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З вимогою ОСОБА_5 , щодо надання неправомірної вигоди службовим особам ТСЦ 0742, ОСОБА_6 , будучи переконаним, що за інших умов він не здійснить реєстрацію транспортного засобу, погодився.

28.12.2022 у свою чергу, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрації транспортного засобу повідомив ОСОБА_6 про необхідність прибути до ТСЦ 0742 на 08:30 год 29.12.2022.

29.12.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрацію транспортного засобу повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі неправомірної вигоди, у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, безпосередньо ОСОБА_4 , для подальшої передачі невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742.

29.12.2022 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, реалізуючи умисел на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_5 , отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень, за безперешкодну та успішну реєстрацію транспортного засобу.

29.12.2022 в невстановлений час, службова особа ТСЦ 0742, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порушенні вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, поставила на облік автомобіль марки та моделі INFINITI FX35, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , внаслідок чого ОСОБА_4 близько 13 год. 50 хв. передав ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та державні номерні знаки НОМЕР_3 , оформлені на ОСОБА_7 .

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи у злочинній змові з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та невстановленими на цей час службовими особами ТСЦ 0742, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

16.01.2023 року громадянин ОСОБА_8 , з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу прибув до ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133. Перебуваючи в приміщенні даного ТСЦ 0742, від невстановлених на цей час працівників ТСЦ 0742 отримав інформацію, що для реєстрації транспортного засобу йому необхідно звернутись до громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня ОСОБА_8 , перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, звернувся до ОСОБА_5 з метою отримання консультації щодо реєстрації транспортного засобу. Останній, діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_8 , що для безперешкодної постановки на облік транспортного засобу та отримання свідоцтва про його реєстрацію, необхідно надати останнім неправомірну вигоди у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень, з яких 6 000 (шість тисяч) буде передано невстановленим на даний час службовим особам ТСЦ 0742 та 1 000 (тисячу) гривень особисто ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З вимогою ОСОБА_5 , щодо надання неправомірної вигоди службовим особам ТСЦ 0742, ОСОБА_8 , будучи переконаним, що за інших умов він не здійснить реєстрацію транспортного засобу, погодився.

13.03.2023 у свою чергу, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрації транспортного засобу повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибути до ТСЦ 0742 на 08:30 год. 15.03.2023.

15.03.2023 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на даний час службовими особами ТСЦ 0742, реалізуючи спільний злочинний умисел щодо отримання неправомірної вигоди за реєстрацію транспортного засобу повідомив ОСОБА_8 , що біля ТСЦ 0742 його буде чекати ОСОБА_4 і ОСОБА_8 необхідно буде виконувати вказівки останнього.

15.03.2023 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території ТСЦ 0742 за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 133, реалізуючи умисел на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими службовими особами ТСЦ 0742 та ОСОБА_5 , отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, за безперешкодну та успішну реєстрацію транспортного засобу.

15.03.2023 в невстановлений час, службова особа ТСЦ 0742, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в порушенні вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, поставила на облік автомобіль марки та моделі PEUGEOT 307SW, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , внаслідок чого ОСОБА_4 близько 17 год. 30 хв. передав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 та державні номерні знаки НОМЕР_6 , оформлені на ОСОБА_9

15.03.2023 о 18:06 год. ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

16.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та в пособництві у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

15.03.2023 о 18:28 год. ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

16.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та в пособництві у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

15.03.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.03.2023 №757/8113/23-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зокрема проведено особистий обшук ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якого виявлено та тимчасово вилучено: мобільний телефон марки «Xiomi Редмі», модель М2003J6B2G в силіконовому чохлі, доступ до якого ОСОБА_10 не надав.

Вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказам.

Під час обшуку встановлено, що на мобільному телефоні може знаходитись інформація, яка має важливе значення у кримінальному провадженні так як його власником не надано доступ до нього.

Прокурор вказує, що з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, проведення ряду експертних досліджень, збереження речових доказів виникла необхідність у арешті майна.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ,а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Редмі», модель М2003J6B2G в силіконовому чохлі.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1