ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 18.09.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одеса, українця, громадянина України, з професійною технічною освітою, не працюючого, судимого 12.12.2022 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000грн, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у вересні 2022 року, перебуваючи у м.Одеса, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні пенсійного посвідчення, яке видається Пенсійними фондами України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, за допомогою месенджеру «Телеграм» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаного документу.

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане пенсійне посвідчення буде підроблене, реалізуючи свій злочинний намір у невстановлений досудовим слідством спосіб надав свої персональні дані особи для внесення відомостей у пенсійне посвідчення, яке в сукупності з іншими документами надає право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані Приморського Управління пенсійного фонду України в місті Одеса, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно виготовила підроблений офіційний документ пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , вказавши в ньому завідомо недостовірні відомості про інвалідність 2 групи ОСОБА_4 , а також посвідчила його печаткою «Пенсійного фонду України Управління в Приморському районі міста Одеси», після чого за допомогою поштового зв`язку передала пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Крім цього, він же, 17.09.2022 о 15 год. 20 хв., під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» Волинської митниці Держмитслужби, що за адресою: вулиця Левінцова, 60, м. Устилуг Володимирського району Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., з наступними змінами, Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р.,з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , яке Пенсійним фондом України Управління у Приморському районі міста Одеси не видавалося та не посвідчувалося, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 первісно свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав частково не погоджуючись з кваліфікацією інкримінованих злочинів, згодом змінив свою позицію та визнав себе винним у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що перебував у м.Одеса, наприкінці серпня подзвонила дружина, яка разом з дочкою знаходилась у Польщі, й просила приїхати та допомогти їй з переїздом до іншого міста. Усвідомлюючи, що не має законного права на перетинання кордону, через соціальну мережу замовив пенсійне посвідчення, погодився та сплатив суму, яку йому назвали, в розмірі 1000 доларів США, через декілька днів скинув своє фото, після чого отримав у поштоматі посвідчення. Під час перетину кордону в пункті пропуску «Угринів», був затриманий прикордонниками, а потім доставлений до Сокальського РВП. Однак, повернувшись в м.Одеса, написав контактній особі про обставини, які склались, і він не зміг перетнути кордон, на що останні зобов`язались виправити і надіслати вірні документи. Отримавши їх, поїхав у м.Луцьк, а 17.09.2022 під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску «Устилуг», при перевірці наданих ним документів, прикордонники виявили підробку, внаслідок чого викликали поліцію, які в подальшому опитали його та склали відповідні документи. Вказав, що щиро кається у скоєному, просить суворо не карати. Працює без офіційного працевлаштування в цеху ПП ОСОБА_7 різноробом.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , на підтвердження встановлених судом обставин вчинення винним кримінальних правопорушень свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України, а саме:

-Протокол огляду місця події від 17.09.2022, в ході проведення якого, в присутності понятих, слідчим СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області у ОСОБА_4 вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , поміщено в пакет разом з мобільним телефоном марки «One plus», та опечатано належним чином;

-Копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 ;

-Ухвала слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.09.2022 якою накладено арешт на пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 , з забороною відчуження, користування та розпорядження;

-Висновок Волинського НДЕКЦ №СЕ-19/103-22/9052-ДД від 27.10.2022 з відповідними ілюстративними таблицями, у якому експерт дійшов висновку, що бланк досліджуваного документу не містить будь-яких спеціальних елементів захисту та зображення захисних сіток, друкованого тексту, граф сторінок бланку нанесені з використанням друкарських форм, кліше печаток та штампів, записи виконані рукописним пишучим приладом з використанням кулькової ручки.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у пособництві, тобто наданні засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації й проживання, сім`ю, утримує неповнолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває, зі слів працює без офіційного працевлаштування, та в умовах воєнного стану держави, допомагає здійснює ремонтні роботи в цеху. Вину у вчинених злочинах визнавав на протязі розгляду справи, засуджував себе за вчинене діяння, щиро каявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи».

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе на підставі ст.69 КК України призначити більш м`яке покарання ОСОБА_4 , ніж покарання передбачене санкцією ч.3 ст.358 КК України, а саме покарання передбачене ст.60 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 12.12.2022 засуджено Сокальським районним судом Львівської області за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000грн, а злочини, за які він засуджується за даним вироком, вчинені ним до винесення даного вироку, суд вважає необхідним призначити йому покарання у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України. Крім того, суд враховує, що на час ухвалення нового вироку обвинувачений покарання призначене за попереднім вироком від 12.12.2022 відбув повністю, 28.12.2022 сплатив штраф у розмірі 17000грн.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічної експертизи документів(висновок №СЕ-19/103-22/9052-ДД від 27.10.2022) витрачено 1510,24 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.09.2022 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст.69 КК України, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання призначене за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 12.12.2022 у виді штрафу в розмірі 17000грн поглинути більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста ) гривень.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання, повністю відбуте за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 12.12.2022.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: ГУК у Волинській області, м.Луцьк; банк отримувач:Казначейство України; IBAN:UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів №СЕ-19/103-22/9052-ДД від 27.10.2022 в розмірі 1510,24грн. (одна тисяча п`ятсот десять грн. 24коп).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.09.2022 року - скасувати.

Речові докази:

пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ