Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1725/23
У Х В А Л А

05.04.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану ним в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження №0000047,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження №0000047.

Скарга мотивована тим, що в провадженні дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 перебували матеріали кримінального провадження №0000047 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

10.03.2023 року стороні захисту надано копію постанови дізнавача відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000047 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Посилаючись на те, що постанова інспектора сектору дізнання є незаконною та безпідставною, прийнята передчасно, без проведення слідчих дій, фактичні обставини слідством не встановлені, а кримінальне правопорушення не розслідувалось взагалі, адвокат ОСОБА_3 просить постанову про закриття кримінального правопрушення скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримав.

Дізнавач сектору дізнання у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Перевіривши обґрунтованість скарги матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора постановляється ухвала, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним.

Встановлено, що постановою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_6 від 28.02.2023 року кримінальне провадження №0000047 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Так, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак винесену оскаржувану постанову вважати такою, що відповідає вимогам кримінального закону та є мотивованою та обґрунтованою вважати не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що дізнавачем сектору дізнання було здійснено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин справи, свідки не допитані, не витребувано всіх документів, тому не наведено та не досліджено усіх доказів, не надано їм оцінки з точки зору взаємозв`язку, висновки до яких дійшла дізнавач є передчасними, в наслідок чого було невірно застосовано норму закону, яка слугує підставою для закриття даного кримінального провадження.

Закриваючи кримінальне провадження за №0000047 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України дізнавачем сектору дізнання, не перевірено обставини які наведено скаржником в своїй заяві.

Фактично дізнавачем винесено оскаржувану постанову формально.

У постанові жодним чином не надано оцінки доводам скаржника.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Згідно принципу публічності, закріпленого вст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, враховуючи вищенаведене, встановлено, що дізнавачем сектору дізнання Олександрою Фінгерт винесено постанову від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 14.02.2023 року за ознаками кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України, передчасно та необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною без врахування вимог ст. 284 КПК України, без всебічного урахування усіх доказів та обставин справи, а відтак скаргу слід задоволити.

Під час досудового розслідування слід в повній мірі перевірити доводи ОСОБА_4 та винести законне та обґрунтоване рішення в порядку КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 318, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 подану ним в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 28.02.2023 року про закриття кримінального провадження №0000047 - задоволити.

Постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000047 від 14.02.2023 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000047 від 14.02.2023 року направити до сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області для продовження розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1