Справа № 296/4539/22
Вирок
Іменем України

01 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Кузнецовським міським судом Рівненської області кримінальне провадження № 0000018 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовкині, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.06.2009 року Косовськтим районним судом Івано-Франківської області за ст. 187 ч.3 КК України до 6 років 6 міс. позбавлення волі,

за ст. 407 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського (солдатського) складу строком на три роки.

Цього ж дня, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 212 молодшого сержанта запасу ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу зазначеної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

02 січня 2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 1, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду командира бойової машини - командира відділення 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

01 лютого 2020 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира бойової машини - навідника -оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

01 серпня 2020 року наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) №141-рс солдату ОСОБА_4 присвоєно чергове військове звання «старшого солдата».

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 04.02.2021 оголошено не було.

Старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових: статутів та накази командирів.

Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 , службові обов`язки військовослужбовці за контрактом частини виконують упродовж робочих днів з понеділка по п`ятницю в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира бойової машини - навідника - оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 16 грудня 2020 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в пункті постійної дислокації військової частини за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 01 лютого 2021 року, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та приступив до виконання службових обов`язків.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами оперативної групи військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до оперативної групи військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд;

В подальшому, старший солдат ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира бойової машини - навідника - оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 04 лютого 2021 року о 08 год. 00 хв., повторно, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 29 липня 2022 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення.

Також обвинувачений пояснив, що під час проходження військової служби за контрактом він, з метою тимчасово ухилитись від служби, не з`являвся на службу з особистих мотивів, без дозволу командирів та без поважних причин.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Всі учасники процесу не заперечували проти допиту лише обвинуваченого та потерпілого, вивчення документів, що характеризують особу оювинуваченого.

Всім учасникам процесу зрозуміло, що вони за даних обставин будуть позбавлені можливості оскаржувати обставини, що не були досліджені в судовому засіданні в судових інстанціях вищих рівнів та погодились та такий порядок дослідження доказів.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України, як умисні дії, що виразились у нез`явленні своєчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався та відбував покарання у місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем військової служби характеризувався виключно позитивно, є учасником бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є: визнання вини, щире розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі не встановлені.

Відповідно до досудової доповіді, Корольовський РВ філії ДУ «Центр пробації» вважає можливим виправлення та досягнення останнім правослухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних із ізоляцією від суспільства.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі, термін випробування встановити на 2 (два) роки.

Зобов`язати засудженого: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1