Справа № 336/6820/22
Провадження № 1-кп/336/748/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2022 р. м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя і у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2022 за № 0000756 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2022 року приблизно о 15:00, ОСОБА_3 знаходячись біля гаражів за адресою: м.Запоріжжя вул. Стефанова, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, три зіп пакети з речовиною біло жовтого кольору кристалічного походження, які зберігав в кишені куртки. Далі діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту зберігаючи при собі три зіп пакети з речовиною біло жовтого кольору кристалічного походження направився до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками поліції о 16:00. Речовина, яка була у трьох зіп пакетах з речовиною біло жовтого кольору кристалічного походження, згідно висновку експерта №СЕ-19/108-22/13118-НЗПРАП від 17.11.2022 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, метамфетімін, загальною масою 0,1665 г. (в перерахунку на основну).
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Прокурор, в порядку ч.1 ст. 302 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 в кримінальному провадженні у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. ст. 369 - 371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом.
Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 встановлено, що обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання останнього, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують його покарання, в ході судового розгляду судом не встановлено, як і не встановлено підстав для застосування судом ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.
Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, яка його вчинила.
Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченого ОСОБА_3 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - три зіп пакети з речовиною біло жовтого кольору кристалічного походження зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №3, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1