УХВАЛА

24 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 619/3367/20

провадження № 51-6008км21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7.,

прокурора ОСОБА_8.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000064 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

встановив:

За вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть двох потерпілих, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 135 КК на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 286 цього Кодексу на строк 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 70 КК за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат і долю речових доказів.

Районний суд установив, що ОСОБА_1 19 січня 2020 року близько 21:30 керуючи автомобілем «Renault Master» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі «Дергачі - Козача Лопань», зі сторони с. Безруки у напрямку м. Дергачі Харківської області у порушення вимог пунктів 2.3 «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР, Правила), проявив неуважність та здійснюючи маневр ліворуч, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод для інших учасників руху, не маючи перешкод технічного характеру виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які рухались у напрямку м. Дергачі і від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.

ОСОБА_1 після скоєння наїзду на потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що останні отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого перебувають в небезпечному для життя стані та позбавлені реальної можливості до самозбереження, з місця дорожньо-транспортної події поїхав.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просив змінити оскаржувані судові рішення через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На переконання засудженого, призначене йому покарання не відповідає вимогам статей 50 та 65 КК, адже поза увагою судів обох інстанцій залишились дані про його особу, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його вік та соціальний статус, і що потерпілий не має до нього жодних претензій, цивільний позов до нього не заявляв.

Крім того зазначає, що поза увагою суді залишився той факт, що потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були у стані алкогольного сп`яніння, та почувши гуркіт мотору вийшли на обочину, а йому на смугу вибігла собака, він виконав маневр ліворуч і вже повертаючись на свою смугу відчув удар. Зазначає, що потерпілих ніде не було, адже якби він їх помітив то надав би допомогу.

Відтак вважав, що оспорювані судові рішення не відповідають вимогам статей 370, 374, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і підлягають скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю зважаючи на таке.

До початку касаційного розгляду справи Верховним Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_1 помер.

Відповідно до отриманого Судом повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 98 від 10 листопада 2022 року, виданого Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть № 586 від 01 листопада 2022 року), про що цим відділом видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 01 листопада 2022 року.

У касаційній скарзі засудженим ОСОБА_1 ставилось питання про скасування судових рішень через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. У той же час, доведеність винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікацій його дій судом за ч. 1 ст. 135 та ч. 3 ст. 286 КК у касаційній скарзі не оспорюється.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК провадження закривається в разі, якщо засуджений помер, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_1 не містить доводів, які би були підставами для касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження з метою його реабілітації і таких даних з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до положень ст. 440 КПК суд касаційної інстанції встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК закриває провадження.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що касаційне провадження відкрите за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 440, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційне провадження у справі за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 19 липня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у зв`язку зі смертю засудженого закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6