Провадження № 1-кс/554/4333/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому просив скасувати арешт з автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 , номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання послався на те, що 16 листопада 2022 року, приблизно о 18 годині ОСОБА_4 на автомобілі ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухався по вул. Мазепи, в напрямку перехрестя вул.Мазепи та Грушевського, зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. В результаті порушення Правил дорожнього руху зі сторони невідомого пасажира відбулося зіткнення пасажира і автомобіля.

На сьогодні органами досудового розслідування проводиться перевірка в рамках кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України. ГУНП в Полтавській області, Полтавське районне управління поліції, на час проведення досудового розслідування зверталося до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . На автомобіль було накладено арешт. Автомобіль знаходиться на штрафному майданчику під відкритим небом. ДТП сталося 16 листопада 2022 року. За цей час відповідна технічна експертиза не була проведена. ОСОБА_4 не заперечує щодо експертизи. Навіть наполягає на найшвидшому ї проведенні, але автомобіль втрачає свою цінність в результаті неналежних умов для зберігання. Всі розумні строки на і проведення сплинули. В результаті ДТП тяжких наслідків не настало. Автомобіль є єдиним цінним об?єктом власності ОСОБА_4 .

Підставою для накладення арешту на майно було забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які могли перешкоджати кримінальному провадженню. Знаходження автомобіля на відповідальному зберіганні власника, з обов?язком не внесення будь-яких змін в його стані не буде підставою для перешкоджання досудовому розслідуванню.

На підставі викладеного, просить задовольнити клопотання.

У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував в частині передання автомобіля власнику на зберігання та у користування.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що у провадженні ВРЗСТ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002553 від 17.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 року клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 , номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, та користування.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки автомобіль відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Згідно клопотання підозра жодній особі не пред`явлена.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що арешт на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 накладено шляхом заборони права відчуження, розпоряджання та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час досудове розслідування триває.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування арешту щодо заборони користування вказаним автомобілем. Скасування арешту в частині заборони відчуження та розпорядження слідчий суддя вважає передчасним, оскільки досудове розслідування по справі триває, а вказане майно визнане речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню № 0002553, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з автомобіля ЗАЗ-DAEWOO T13110, н.з. НОМЕР_1 , номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1