Ухвала

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 608/101/22

провадження № 51 - 3104 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року щодо неї,

встановив:

21 грудня 2022 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженій було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого судом строку засуджена направила до суду касаційної інстанції нову касаційну скаргу, проте недоліків зазначених в ухвалі Верховного Суду не усунула

та допустилася нових.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що

є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Засуджена ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок суворості. Також засуджена не погоджується з розміром суми, визначеної судами на відшкодування моральної шкоди.

Положеннями ст. 414 КПК встановлено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, згідно з вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня

2022 рокуОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість, ОСОБА_4

не зазначає в чому полягає явна несправедливість такого покарання, враховуючи, що суд обрав засудженій найм`якший за своїм видом захід примусу, передбачений санкцією

ч. 1 ст. 125 КК.

Крім того, всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оскаржуваних рішень в частині стягнення моральної шкоди з огляду на положення статей 127-129, 370, 407, 412, 413, 419 цього Кодексу, статей 1167, 1193 Цивільного Кодексу України у їх взаємозв`язку.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, усупереч положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог

до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої

чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Проте засуджена ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, що суперечить повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки за результатом скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій, касаційний суд вправі призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3