Справа № 344/5661/23
Провадження № 1-кс/344/2313/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді застави в частині покладених обов`язків щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Судак Автономної Республіки Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000368 від 06 березня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст.436-2 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурораОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Івано-Франківську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06 березня 2022 року за ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, процесуальне керівництво в якому здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Верховної Ради України від 06 березня 2003 року № 629-IV «Про обрання суддів» ОСОБА_5 безстроково призначено на посаду судді місцевого Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим.

Постановою Верховної Ради України від 12 травня 2011 року № 3336-VI його обрано на посаду судді Київського апеляційного господарського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09 липня 2019 року № 1815/0/15-19 ОСОБА_5 переведено з посади судді Київського апеляційного господарського суду на посаду судді Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з вимогами частини третьої статті 18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до частини першої-другої статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

За статтею 52 зазначеного Закону, суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснює функцію представника влади та є службовою особою.

Будучи службовою особою, ОСОБА_5 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України за наступних обставин.

Так, Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Декларацією про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року, на якій ґрунтується зазначений Акт, визначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V цієї Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Нормами статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України.

У березні - квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі 24 лютого 2022 року збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Ознаки збройної агресії наведено у статтях 1- 5 Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй, членами якої є Україна та Російська Федерація, від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), зокрема:

-застосування збройної сили однією державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН;

-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

-дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

-засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокади морських та річкових портів України, шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Таким чином, дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих нею і регулярних незаконних збройний формувань, озброєних банд та груп найманців, мають усі ознаки збройної агресії.

Суддя ОСОБА_5 має вищу юридичну освіту, тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність збройної агресії Російської Федерації, розпочатої у 2014 році, яка 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанського району Київської області, після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну в особистому спілкуванні в період з 06 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року неодноразово заперечував факти збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, яка продовжилась у 2022 році, визнавав правомірною окупацію частини території України у Запорізькій та Херсонській областях.

Так, 06 квітня 2022 року ОСОБА_5 у с. Гореничі Бучанського району Київської області під час телефонної розмови, звертаючись до громадянина України ОСОБА_6 , визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, висловлювався за продовження окупації цієї території та проти звільнення окупованих території Силами оборони України, говорячи таке: «Главное, чтобы они так обратно не вернулись, как у нас. Тогда тебе придется к нам домой, в Крым».

Діючи повторно, 09 квітня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанського району Київської області, під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, схвалював відомі йому плани Російської Федерації утворити на окупованій території Запорізької області, де проживав ОСОБА_6 , так званий «Кримсько-Херсонський» окупаційний округ, зокрема, висловлюючи таке: «Так что, а у вас там, я смотрю, что какой-то будет Крымско-Херсонский административный округ? Хозяйственный округ, что-то вот такое», «я не знаю, как оно будет, но я думаю, что вашему региону все равно это нормально», «ваш регион жил за счет сельхозпродукции, которая отправлялась на Крым и Россию», «и сейчас, если вам откроют свободную эту, то это нормально будет».

Крім того, діючи повторно, 11 квітня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанського району Київської області, під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території - у смт. Мирне Мелітопольського району Запорізької області, визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Нет, ну я понимаю, что у вас там в России все в первую очередь».

Діючи повторно, 12 квітня 2022 року знаходячись у с. Гореничі Бучанського району Київської області під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території - смт. МирнеМелітопольського району Запорізької області, визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Ну, у вас в России тепле, конечно». Висловлював бажання, щоб такої території ставало більше, а її кордони були ближчими до місця проживання ОСОБА_5 , тобто до Київської області. Так, ОСОБА_5 спілкуючись із ОСОБА_6 , визнавав правомірним встановлення представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації пунктів пропуску між тимчасово окупованою частиною території України та її неокупованою частиною, а також закликав до подальшої окупації території України: «Пункты пропуска ставьте, а еще лучше поближе-поближе».

При цьому ОСОБА_5 , нехтуючи складеною ним присягою судді Українському народові, нівелюючи героїчне протистояння Українського народу державі - агресору, а саме Російській Федерації, вчинив підбурювання до колабораційної діяльності, тобто до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за таких обставин.

У березні - квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Надалі 24 лютого 2022 року збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України.

Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан.

Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні, незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокаду морських та річкових портів України, а також шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Саме у такий спосіб у березні 2022 року силовими відомствами Російської Федерації захоплено частину території Запорізької області, де створено самопроголошені органи, які узурпували виконання владних та правоохоронних функцій, у тому числі так звану «полицию».

Суддя ОСОБА_5 має вищу юридичну освіту, на підставі статті 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набув повноважень судді, склавши присягу Українському народові, має тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність повномасштабного збройного вторгнення Російською Федерацією на суверенну територію України.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , знаходячись у с. Гореничі Бучанського району Київської області, після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну, в особистому спілкуванні, з метою підбурювання до колабораційної діяльності закликав та спонукав громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території - в смт Мирне Мелітопольського району Запорізької області до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території України та виконання ним функцій представника окупаційної влади Російської Федерації з метою недопущення контролю української влади на території Запорізької області.

Діючи умисно, з мотивів негативного ставлення до Українського народу, Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів України, які протидіють збройній агресії Російської Федерації, ОСОБА_5 05 квітня 2022 року, перебуваючи на території с. Гореничі Бучанського району Київської області, в телефонній розмові звертаючись до громадянина України ОСОБА_6 , висловлював останньому власне вкрай негативне ставлення до держави України, занепокоєння подальшим визволенням Збройними Силами України тимчасово окупованої території Запорізької області, та водночас закликав і спонукав ОСОБА_6 зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Так, під час вказаної розмови з ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, ОСОБА_5 підбурював останнього зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області: «хайль Гитлер, а ты что в милицию не идешь там на работу», «а че? Там собирают всех», «а, я думал, ты уже там начальником милиции устроился, там кадровое голодание», «да, ты с опытом работы, надо делать карьеру, главное чтоб они так обратно не вернулись как у нас».

14 вересня 2022 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Судаку, АР Крим, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення НСРД від 14 квітня 2022 року № 60/5/1/2-525т (розсекречено), від 03 березня 2022 року № 60/5/1/653т (розсекречено), від 03 травня 2020 року № 60/5/1/2-654т (розсекречено), від 06 травня 2022 року № 60/5/1/2-655т (розсекречено); висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11 серпня 2022 року № 261/1, проведеної ІСТЕ СБ України; висновком судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/109-22/

10877-ВЗ від 02 листопада 2022 року, проведеної Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років відповідно.

06 жовтня 2022 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2022 року та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1210 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків.

07 листопада 2022 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 14 грудня 2022 року.

10 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_5 обов`язків продовжено до 14 грудня 2022 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14 лютого 2023 року.

09 грудня 2022 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області дію покладених на ОСОБА_5 обов`язків продовжено до 09 лютого 2023 року.

Згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14 квітня 2023 року, тобто до 7 місяців.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року у справі № 344/1907/23 строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків продовжено до 08 квітня 2023 року.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 було встановлено наявність ризиків, визначених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. Заявлені при поданні клопотання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Дії ОСОБА_5 під час та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень свідчать про те, що останній раніше вже вчиняв конкретні спроби щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а тому є всі підстави вважати, що його подальша процесуальна поведінка може негативно вплинути на всебічне та повне розслідування, а покладені на ОСОБА_5 процесуальні обов`язки підозрюваного можуть ним не виконуватись.

Завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з покладенням обов`язків неможливе оскільки для досягнення його завдань необхідно провести визначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які будуть мати важливе значення для судового розгляду та ухвалення законного рішення, а саме: отримати висновок експерта за результатами призначеної комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи; вирішити питання щодо остаточної правової кваліфікації злочинних дій підозрюваного; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, пов`язані з проведенням слідчих дій в умовах воєнного стану, тривалістю і складністю проведення комплексної судової психологічної та лінгвістичної експертизи, що підтверджується листом Вінницького НДЕКЦ МВС України від 20 березня 2023 року за № 19/102/23-6323-2023.

Враховуючи викладене та зважаючи на неможливість закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні у строк до 14 квітня 2023 року з викладених вище причин, враховуючи особливу складність даного кримінального провадження, у якому розслідуються обставини вчинення особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку дії обов`язків, оскільки підозра є необґрунтованою, відсутні ризики, на які посилається сторона обвинувачення, просив відмовити у задоволенні клопотання. Також додав, що є необхідність у відмові продовжити обов`язок щодо носіння електронного засобу контролю у зв`язку з наявністю та загостренням у підозрюваного захворювання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частина п`ята статті 194 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Згідно частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 , є особливо тяжким та тяжким злочинами і передбачають позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років та позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років відповідно. Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Маючи вищу юридичну освіту і досвід роботи суддею, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який дійсний до 27 жовтня 2027 року, що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Більше того, 08 серпня 2022 року ОСОБА_5 виїжджав з території України до Республіки Польща через МАПП «Устилуг», що також свідчить про наявну у нього безперешкодну можливість залишити країну у будь-який час.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, з протоколів за результатами проведення НС(Р)Д вбачається, що ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_6 висловлював наміри повернутись на тимчасово окуповану територію РФ.

Також, як стало відомо стороні обвинувачення, ОСОБА_5 , після повідомлення про підозру 14 вересня 2022 року, намагався 18 вересня 2022 року перетнути державний кордон в МАПП «Шегині», однак з причин, що не залежали від його волі, отримав рішення про відмову у виїзді за межі України.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на свідків.

ОСОБА_5 як суддя Північного апеляційного господарського суду здобув певний авторитет та широке коло знайомств серед керівників та працівників правоохоронних і судових органів. Використовуючи свої зв`язки та службове становище судді, ОСОБА_5 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Будучи суддею, ОСОБА_5 може так само впливати на працівників Північного апеляційного господарського суду, які є свідками у даному кримінальному провадженні та які ще не допитані, що свідчить про загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.

Пункт 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З протоколу за результатами проведення НС(Р)Д від 10 червня 2022 року №60/5/1/2-957т (розсекречено) вбачається, що ОСОБА_5 стало відомо про факт проведення стосовно нього негласних слідчих розшукових дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та намірів сторони обвинувачення провести відповідні обшуки. Більше того, у вказаному протоколі зафіксовано обізнаність ОСОБА_5 з методами проведення НС(Р)Д та його намагання перешкоджати кримінальному провадженню шляхом зміни номерів телефонів та терміналів мобільного зв`язку.

Таким чином, дії ОСОБА_5 під час та після вчинення інкримінованих кримінальних правопорушення свідчать про те, що останній раніше вже вчиняв конкретні спроби щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а тому є всі підстави вважати, що його подальша процесуальна поведінка може негативно вплинути на всебічне та повне розслідування, а покладені на ОСОБА_5 процесуальні обов`язки підозрюваного можуть ним не виконуватись.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення НСРД від 14 квітня 2022 року № 60/5/1/2-525т (розсекречено), від 03 березня 2022 року № 60/5/1/653т (розсекречено), від 03 травня 2020 року № 60/5/1/2-654т (розсекречено), від 06 травня 2022 року № 60/5/1/2-655т (розсекречено); висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11 серпня 2022 року № 261/1, проведеної ІСТЕ СБ України; висновком судової експертизи відео-, звукозапису № СЕ-19/109-22/

10877-ВЗ від 02 листопада 2022 року, проведеної Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії попередньої ухвали щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 06 березня 2022 року до дев`яти місяців, тобто до 14 червня 2023 року включно.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 08 квітня 2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в частині покладених обов`язків, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді застави в частині покладених обов`язків відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для відмови у задоволенні заявленого клопотання.

Слідчий суддя вважає за недоцільне виключити з переліку обов`язків, покладених на підозрюваного, обов`язку носити електронний засіб контролю, як про це клопотала в судовому засіданні сторона захисту, оскільки з доданих медичних документів не встановлено, що загострення певного захворювання підозрюваного виникло внаслідок носіння електронного засобу контролю, а також це не сприятиме дієвості кримінального провадження і не убезпечить встановлені ризики у кримінальному провадженні.

Поза розумним сумнівом стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено, що покладені на підозрюваного обов`язки є співмірними та доцільними задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, які, в свою чергу, належним чином гарантують запобігання встановленим на етапі досудового розслідування ризикам, що передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, продовживши покладені на ОСОБА_5 обов`язки до 04 червня 2023 року включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 182, 193, 194, 199, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до 04 червня 2023 року включно в межах строку досудового розслідування наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 04 червня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1