Номер провадження: 11-сс/813/492/23
Справа № 947/7761/23 1-кс/947/3008/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 року про обрання запобіжного заходу виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000397 від 15.12.2022 року, стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Немирівське Балтського району Одеської області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

встановив:

В провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000397 від 15.12.2022 рокуза підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 16.04.2021 № 679о/с ОСОБА_8 призначено на посаду оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, зі спеціальним званням капітан поліції.

На початку грудня 2022 року, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_9 виник умисел на здійснення злочинної діяльності у вигляді незаконного збагачення за попередньою змовою у складі групи осіб.

Усвідомлюючи, що для виконання функцій із забезпечення діяльності з організації вимагання грошових коштів необхідне залучення людських ресурсів, ОСОБА_9 вирішив вступити у попередню змову, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, із оперуповноваженим сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 .

У свою чергу, ОСОБА_8 погодився на участь у вчиненні кримінального правопорушення, продемонструвавши таку згоду своїми подальшими активними та умисними діями.

Зазначені особи організували протиправну схему незаконного збагачення шляхом залучення до збуту наркотичних засобів осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності у сфері обігу наркотичних засобів.

Використовуючи службове становище та надані можливості внаслідок займаних посад ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визначили об`єктами посягання громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, у невстановлені у ході досудового розслідування дату та час, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діючи відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, а також усвідомлюючи, в силу займаних посад та службової діяльності, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , були раніше причетними до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, запропонували останнім безперешкодно займатись реалізацією наркотичних засобів за умови надання так званих «відкатів», з урахуванням розміру отриманих коштів від такого збуту.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у невстановлені час, дату, місці та спосіб довели до відома ОСОБА_10 та ОСОБА_11 схему з отримання наркотичних засобів для їх збуту, яка полягала у наступному.

Так, ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 повинні були замовляти наркотичні засоби через пошту, а після їх отримання, розповсюджувати у вигляді пакунків, так званих «закладок», у зоні обслуговування ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області. Також, періодично повідомляти місця їх розміщення, з метою виявлення осіб, які планують придбати та зберігати при собі наркотичні засоби.

Однак, бажаючи стати на шлях виправлення, при цьому перебуваючи на лікуванні в Одеському обласному центру психічного здоров`я» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відмовились від озвучених вимог, та були вимушені звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, 19.01.2023 року, близько 09:40 год, у ході проведення профілактичних заходів в районі обслуговування ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, неподалік від житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виявлено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як осіб, які ймовірно могли бути причетними до збуту наркотичних засобів шляхом їх розкладання у вигляді пакунків, так званих «закладок».

Однак, за результатами поверхневого огляду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , співробітниками поліції жодних заборонених предметів не виявлено.

У свою чергу, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діючи відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, а також усвідомлюючи, в силу займаних посад та службової діяльності, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , були раніше причетними до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, повідомили останнім про необхідність узгодження з ними будь-яких дій щодо розповсюдження наркотичних засобів в районі обслуговування ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а також співпраці із співробітниками поліції.

У разі відмови співпрацювати, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , як співробітниками поліції, будуть створені умови, за яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будуть вимушені погодитись займатись збутом наркотичних засобів шляхом їх розкладання у вигляді пакунків, так званих «закладок», а у разі відмови, у ході особистого обшуку у них будуть виявлені наркотичні засоби, що у подальшому призведе до притягнення до кримінальної відповідальності.

При прийнятті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 озвучених умов, жодних заходів в межах компетенції щодо виявлення кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вживатись не буде, за умови надання частини коштів отриманих від реалізації наркотичних засобів.

У свою чергу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відмовились від озвучених вимог, та повідомили, що, на даний час, жодним чином не причетні до збуту наркотичних засобів.

Далі, 06.03.2023 року, близько 08:50 год., у ході проведення профілактичних та оперативно-розшукових заходів, пов`язаних із виявленням і припиненням кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у дворі біля житлового будинку АДРЕСА_4 виявлено ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у свою чергу перебували за вказаною адресою по особистим справам.

Цього ж дня, близько 09:01 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діючи відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, шляхом створення умов за яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будуть вимушені надати неправомірну вигоду, викликали на місце події слідчо-оперативну групу, з метою документування можливих неправомірних дій останніх у сфері обігу наркотичних засобів. При цьому, повідомивши в усній формі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про необхідність сплати грошових коштів, за невжиття заходів в межах компетенції щодо виявлення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, що призведе до реєстрації кримінального провадження та притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

У разі надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 буде повідомлено співробітникам поліції у складі слідчо-оперативної групи, яка приїде для огляду місця події, , що жодних заборонених предметів, за результатами поверхневої перевірки, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не виявлено, та необхідності у проведенні будь-яких слідчих дій із ними не буде, а у разі відмови у останніх буде виявлено згортки із наркотичними засобами.

Враховуючи викладене, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вимушено погодились на озвучені умови, та повідомили що в них є частина грошових коштів при собі в автомобілі, а частина на картковому рахунку ОСОБА_11 .

Далі, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погодились на раніше оголошені умови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомили співробітникам поліції у складі слідчо-оперативної групи, які прибули на місце події, що жодних заборонених предметів, за результатами поверхневої перевірки, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не виявлено. Після чого, слідчо-оперативна група покинула місце події.

У подальшому, близько 09:45 год., ОСОБА_9 , відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , в якості першої частини неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_10 6000 грн, які попередньо виявив в ході проведення огляду речей та документів, що знаходились в особистому авто ОСОБА_11 марки Chevrolet моделі Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , направився разом із ОСОБА_11 до банкомату за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 11, з метою отримання другої частини неправомірної вигоди.

Далі, близько 10:00 год, перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 , контролював процес зняття ОСОБА_11 грошових коштів з банкомату, які остання повинна була передати в якості другої частини неправомірної вигоди.

Після зняття грошових коштів у сумі 10 000 гривень, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 прослідували до місця зупинки її транспортного засобу, де їх очікували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . На виконання раніше висунутих вимог ОСОБА_11 передала ОСОБА_9 другу частину неправомірної вигоди у сумі 10 000 гривень, за невжиття заходів в межах компетенції щодо виявлення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів.

Всього, 06.03.2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до раніше розробленого плану, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення діючи за попередньою змовою групою осіб, вимагали та отримали від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів розміром 16000 грн за невжиття заходів в межах компетенції щодо виявлення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, що призведе до реєстрації кримінального провадження та притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

06.03.2022 року о 10:10 год ОСОБА_8 , затримано співробітниками правоохоронних органів біля будинку № 7/2 по вул. Варненська в м. Одесі, в порядку ст.208 КПК України.

06 березня 2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

07.03.2023 року слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 400 (двісті дев`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073600 (один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень, з покладенням у разі визначення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків: переховування від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_13 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.04.2023 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , встановлення наявності невеликого ступеню ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, можливого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, однак вказані в клопотанні слідчого інші ризики слідчий суддя визнав не доведеними, та врахувавши особу підозрюваного, наявність на його утриманні малолітньої дитини, наявність постійного місця реєстрації та проживання, слідчий суддя дійшов до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування найсуворішого запобіжного заходу та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1073600 грн. У разі внесення застави, прокурор просить покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, сторона обвинувачення зазначає, що слідчий суддя обравши запобіжний захід менше ніж на 30 днів, не мотивував свого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 194 КПК.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Статтею 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовив у задоволенні клопотання слідчого, та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону в цілому виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги в частині не обґрунтованості застосування домашнього арешту відносно підозрюваного, апеляційний суд визнає безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Апеляційний суд також вважає, що слідчим суддею вірно зазначено, що ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 на даному початковому етапі досудового розслідування має місце, та повинен враховуватись як такий, що може спонукати підозрюваного до можливості переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, ОСОБА_8 з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання прокурора, в якому ставиться питання про погіршення його становища, що вказує на ефективність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що на теперішній час може існувати ризик можливого впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні з метою схилення їх до надання неправдивих показань, або зміни своїх показань, тим більш останні судом не допитані.

Посилання прокурора на те, що слідчий суддя необґрунтовано не взяв до уваги наявність ризику можливого знищення або спотворення речових доказів, в тому числі сторонніми особами, апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки під час розгляду клопотання, слідчий суддя зазначив в мотивувальній частині ухвали, що вказаний ризик попереджений шляхом відсторонення підозрюваного від займаної посади, без можливості доступу до будь-яких речей та документів пов`язаних з його професійною діяльністю, або можливою причетністю цієї діяльності до інкримінованого злочину.

Доводи прокурора на існування ризику перешкоджання підозрюваним проведенню кримінального провадження іншим чином, є формальним та не підтверджується доказами, а тому існування цього ризику слідчий суддя визнав не доведеним, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги прокурора з приводу неврахування слідчим суддею обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_8 , а також тяжкості можливої міри покарання, що може бути йому призначена у разі визнання його винним, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та були взяті до уваги слідчим суддею і знайшли своє відображення в мотивувальній частині ухвали.

Оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, наявні ризики, які вказують на необхідність застосування до нього запобіжного заходу, але прокурором не доведено необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є обґрунтованим, оскільки даний вид запобіжного заходу в достатній мірі запобігає ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає безпідставними доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не доведені прокурором під час апеляційного розгляду скарги.

Разом з тим, ухвала слідчого судді є такою, що підлягає скасуванню, оскільки обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя не навів в ухвалі висновків щодо строку дії запобіжного заходу.

Так, відповідно до вимог ст. 176 КПК України, запобіжний захід це захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується у відповідній стадії кримінального провадження.

Положеннями п.2 ч.1 ст.219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що строк її дії становить до 06.04.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, таке рішення слідчого судді є незаконним, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 датоване 06.03.2023 роком та повідомлене підозрюваному в цей же день, а тому саме з цієї дати обчислюється строк досудового розслідування, який в даному кримінальному провадженні закінчується 06.05.2023 року. При цьому, слідчий суддя взагалі не мотивував свого рішення стосовно строку застосування запобіжного заходу строком на один місяць, що не відповідає вимогам процесуального закону.

За наведених обставин, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194 КПК строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду та діє в межах строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, тобто до 06.05.2023 року.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному проваджені №0000397 від 15.12.2022 року за ч.3 ст.368 КК України, обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_12 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №№0000397 від 15.12.2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені №0000397 від 15.12.2022 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги або іншої загрози життю, пов`язаної із воєнним станом.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування зі свідками, іншими учасниками кримінального провадження визначеними слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, та закінчується 06.05.2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати слідчому, прокурору до відома, та начальнику Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4