Справа № 545/430/23
Провадження № 1-кп/545/205/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2022 року народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступок), передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз.2 ч.2 ст.16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на початку травня 2022 року, точна дата не встановлена, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Дніпро за місцем проживання, знайшов у соціальній мережі «Instagram» оголошення про виготовлення та продаж посвідчення водія.

У подальшому ОСОБА_4 надав невстановленій особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення документів, повідомив своє прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.

Після цього, ОСОБА_4 26.05.2022 у відділенні №31 ТОВ «Нова пошта» у м. Дніпро отримав від невстановленої особи виготовлені на його замовлення підроблені документи, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «В», «С1»,«С», видане, згідно його змісту, 21.05.2022 ТСЦ 2341 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 , видане 21.05.2022 з відбитком круглої печатки та реквізитами «Центр надання послуг пов`язаний з використанням автотранспортних засобів з обслуговуванням міста Запоріжжя та району, підпорядкований УДА ГУМВС України в Запорізькій області №1 Центр ДАІ 2341», бланки яких не відповідають аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві у підробленні посвідчення водія, яке видається установою,та іншого офіційного документа - свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, яке видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і які надають права, з метою їх використання, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім того, 02.12.2022 близько 10 год. 44 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи автомобілем «Mercedes- Benz 208D», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції на тимчасовому блокпосту, розташованому на 325 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський поблизу с. Абазівка Полтавського району, пред`явив поліцейському взводу №1 роти №4 БУПП в Полтавській області завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «В», «С1»,«С», видане, згідно його змісту, 21.05.2022 ТСЦ 2341, та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_2 , видане 21.05.2022 з відбитком круглої печатки та реквізитами «Центр надання послуг пов`язаний з використанням автотранспортних засобів з обслуговуванням міста Запоріжжя та району, підпорядкований УДА ГУМВС України в Запорізькій області №1 Центр ДАІ 2341», заповнені на ім`я ОСОБА_4 , які не відповідають аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, тобто використав у такий спосіб завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У пред`явленому звинуваченні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину, при вказаних у вироку обставинах, визнав повністю та пояснив суду, що він раніше навчався за місцем своєї реєстрації, однак навчання не закінчив. Здійснюючи сплату за документи, він не подумав, що його дії, є злочином. У скоєному він розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Інші докази судом не досліджувалися через ст. 349 КПК України, які всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в здійсненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається установою,та іншого офіційного документа - свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, яке видається іншою особою, яка має право видавати такий документ, і які надають права, з метою їх використання,

Правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підроблених документів, який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється у скоєному, має на утриманні одну малолітню дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має постійне місце мешкання, раніше не судимий, як пом`якшувальні вину обставини.

Обтяжливі вину обставини, у відповідності до ст.67 КК України, відсутні.

Розглядаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що обвинувачений суспільно-корисною працею офіційно не займався.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, і за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України визначити остаточний захід примусу із застосуванням принципу поглинення покарань.

Приписами ч. 1 ст. 53 КК України передбачено, що штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

У ч. 2 ст. 53 КК України визначено, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50000 (п`ятдесяти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

При цьому за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України суд вважає визначити штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин суд вважає, що призначене судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень

Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування були проведені: судова технічна експертиза документів № СЕ-19/117-22/16334-ДД від 15.12.2023 року, витрати пов`язані з проведенням експертизи становлять 1321,46 грн, судова технічна експертиза документів № СЕ-19/117-23/538-ДД від 13.01.2023 року, витрати пов`язані з проведенням експертизи становлять 1510,24 грн, а всього на загальну суму 2831,70 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді ШТРАФУ в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в камері речових доказів ВП №2 Полтавського РУНП в Полтавській області по квитанції (порядковий номер №1067) : посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 21.05.2022 року ТСЦ 2341 на і`мя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та бланк Свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водія серії НОМЕР_2 , виданого ТОВ "Учбово-курсовий комбінат" - знищити

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта в розмірі 2 831( дві тисячі вісімсот тридцять одну) гривню 70 копійок.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається ОСОБА_4 і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія цього судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1