Справа № 740/4365/22
Провадження № 1-в/740/40/23
УХВАЛА

іменем України

21 лютого 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Ніжинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло подання заступника начальника Ніжинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 відносно ОСОБА_4 .

У поданні просить уточнити дату початку обчислення строку додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом відносно ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України у даному разі строк додаткового покарання обчислюється з моменту набрання законної сили вироком, але у вироку суду від 23.11.2022 вказано обчислювати його з 23.11.2022.

У судове засідання представник органу пробації, засуджений не з"явилися.

Представник органу пробації подав заяву про підтримання подання та проведення розгляду без його участі.

Прокурор вважав відсутніми підстави для задоволення подання, оскільки у вироку чітко вказано дату початку обрахунку відбуття додаткового покарання. Вирок не оскаржувався і набрав законної сили, внесення до нього змін на цьому етапі не передбачено.

Суд, заслухваши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537, ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 засуджений 29.12.2020 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки. На підставі абз.1 ч.5 ст.72 КПК України в редакції, що діяла до 21.06.2017, зарахувано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та ухвалено обмежитись відбутим покаранням, звільнено з-під варти в залі суду.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022, який набрав законної сили 02.02.2023, ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. На підставі ч. 3 ст. 71 КК України до основного покарання у виді штрафу за цим вироком, приєднано невідбуту частину додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2020 та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 2 місяці 5 днів, який обчислювати з 23 листопада 2022 року.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 55 КК України підлягають застосуванню при визначенні початку обчислення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2020. Оскільки за цим вироком ОСОБА_4 призначено основне покарання у виді позбавлення волі, але ухвалено обмежитись відбутим покаранням, то початок обчислення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.12.2020 слід рахувати з моменту набрання законної сили вироком, тобто з 29.01.2021. Отже трирічний строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами закінчується 29.01.2024.

На день ухвалення 23.11.2022 вироку Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області невідбута частина цього додаткового покарання за попереднім вироком становила 1 рік 2 місяці 5 днів, і на підставі ч. 3 ст. 71 КК України приєднана до основного покарання за вироком від 23.11.2022 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Положення ч. 3 ст. 55 КК України не підлягають застосуванню при продовженні обчислення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у разі початку обрахування строку невідбутої частини покарання з моменту набрання законної сили 02.02.2023 вироком від 23.11.2022 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, строк додаткового покарання закінчуватиметься 07.04.2024, тобто загальний строк додаткового покарання перевищить три роки з дня набрання 29.01.2021 законної сили вироком від 29.12.2020 Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, яким дане покарання було призначене, що матиме наслідком втручання у цей вирок суду і є неприпустимим.

У вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.11.2022 стосовно ОСОБА_4 чітко і зрозуміло зазначено, що початок строку додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 2 місяці 5 днів слід обчислювати з 23 листопада 2022 року, відтак подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Ніжинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Чернігівській області про уточнення дати початку обчислення строку додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом відносно ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1