Справа № 277/358/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кимир, Перемишлянського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

по ст.185 ч.4 КК України; -

в с т а н о в и в:

23.02.2023 року у ранкову пору ОСОБА_6 , перебуваючи на території пилорами поблизу с. Антонівка Барашівської територіальної громади Звягельського району Житомирської області, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, вирішив вчинити крадіжку деревини промислового використання породи «осика» з території виділу 4 кварталу 133 Барашівського лісництва ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, які належать вказаному підприємству, про місцезнаходження якої йому було відомо.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 того ж дня в обідню пору, не повідомляючи про свої злочинні наміри, попросив працівника ОСОБА_7 в після обідню пору перевезти вищевказану лісопродукцію на територію згаданої пилорами за допомогою автомобіля марки «ЗИЛ-131», р. н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 та яким користувався ОСОБА_6 з грудня 2022 року для перевезення лісо деревини, на що ОСОБА_7 погодився.

Після цього в цей же день ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 , прибули до виділу 4 кварталу 133 Барашівського лісництва, де ОСОБА_6 вказав ОСОБА_7 , які колоди потрібно буде загружати та повідомив, що разом з ним також поїдуть працівники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Цього ж дня близько 15 години ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Михайлівка Житомирського району Житомирської області, не повідомляючи про свої злочинні наміри, попросив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допомогти в перевезенні ОСОБА_7 вказаної продукції та привіз на власному автомобілі на територію пилорами поблизу с. Антонівка, де за вказівкою ОСОБА_6 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пересіли до автомобіля марки «ЗИЛ-131», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та всі втрьох, не будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_6 за його вказівкою поїхали на вищевказаному автомобілі до виділу 4 кварталу 133 Барашівського лісництва, куди прибули близько 16 год. 30 хв. 23.02.2023 року.

Перебуваючи у вказаному місці, діючи за вказівкою ОСОБА_6 та не будучи обізнаними про злочинні наміри останнього, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завантажили до кузова вищевказаного автомобіля 11 колод об`ємом 3,403 м? деревини промислового використання породи «осика», вартістю 750 грн. за 1 м? на загальну суму 2552,25 грн., яку таємно викрав, спричинивши ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

В ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що за згодою представника потерпілого на укладення угоди до початку підготовчого судового засідання між ним та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, завдані збитки відшкодував.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

05 квітня 2023 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого клопотали про затвердження угоди. Представник потерпілого зазначив, що дав згоду на укладення угоди та не заперечив проти її затвердження.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_6 беззаперечно визнає себе винуватими згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно заяви представник потерпілого ОСОБА_5 надав згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризуються позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, надання представником потерпілого письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2023 року між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_6 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ЗИЛ-131», р. н. НОМЕР_1 та 11 (одинадцять) колод деревини породи «осика» довжиною по 4 м, об`ємом 3,403 м?.

Речові докази: автомобіль марки «ЗИЛ-131», р. н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику ОСОБА_8 ;

11 (одинадцять) колод деревини породи «осика» довжиною по 4 м, об`ємом 3,403 м?, які передані на зберігання до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - конфіскувати;

бензопилу марки «STIHL» моделі «MS361», яка згідно розписки передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченими виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1