Справа № 177/1079/22
Провадження № 1-кп/177/125/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000197 від 20.09.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харків, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовеця військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні «старший лейтенант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 4 ст. 402 КК України,
В С Т А Н О В И В:
З Дніпровського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді командира 1 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший лейтенант», 19 вересня 2022 о 10 год. 30 хв., перебуваючи у Криворізькому районі Дніпропетровської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 30, 31, 35-38, 127-128, 267, 285, 286 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, умисно посягаючи на встановлений порядок виконання у військових формуваннях України наказів, який забезпечує необхідні в умовах військової служби відносини підлеглості, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи безкарність, знаючи, що накази начальників, зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, а також розуміючи, що прийнятя участі у війсічі озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України основний обов`язок військовослужбовця Збройних Сил України - після доведення наказу заступником командира 2 роти з морально психологічного забезпечення А0221 капітаном ОСОБА_6 , який відданий у відповідності до вимог п. 37 Бойового статуту Сухопутних військ Збройних Сил України. Частина ІІ (батальйон, рота), затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.12.2010 №574, розуміючи, що капітан ОСОБА_6 являється для нього прямими начальникам та останній виконує обов`язки військової служби, старший лейтенант ОСОБА_4 у присутності свідків виказав відмову від виконання зазначеного наказу та фактично відмовився приймати справи та посаду командира 1 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , що фактично призвело до підриву бойової готовності вказаної військової частини НОМЕР_1 в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України та введення в країні воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України непокору, вчинену в умовах воєнного стану, у формі відкритою відмови виконати наказ командира, начальника.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України , угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.
Згідно з даною угодою про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України.
Крім того, в даній угоді зазначено, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у скоєння кримінального правопорушення активно сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся у скоєнному.
Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, сторонами угоди узгоджено покарання та обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на призначення йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років з застосуванням ст.75 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
В судовому засіданні обвинувачений і прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений цілком розуміють наслідки її затвердження, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Крім того, обвинувачений також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України за ознакми непокора, вчинена в умовах воєнного стану, у формі відкритої відмови виконати наказ командира, начальника - кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.
Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, зважаючи на ступень тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_4 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором та ОСОБА_4 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.09.2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000197 від 20.09.2022 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватість є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1