Справа № 397/963/21
н/п : 1-кп/397/32/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 за № 0000589 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Олексндрівського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.
На адресу суду 02.11.2022 надійшло клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , однак у зв`язку з тим, що захиснику-адвокату ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_3 потрібен був час для ознайомлення із зазначеним клопотанням, судове засідання відкладено до 07.11.2022.
У подальшому, у судове засідання 07.11.2022 обвинувачений ОСОБА_3 , не з`явився, захисник-адвокат ОСОБА_6 вказала, що останній госпіталізований, перебуває у хірургічному відділенні, термін лікування становитиме близько двох тижнів. Судове засідання відкладено до 21.11.2022 та судом покладено обов`язок на обвинуваченого ОСОБА_3 надати суду підтверджуючі документи поважності причин його неявки до суду. Так, на адресу суду 21.11.2022 надійшов епікриз від 09.11.2022, відповідно до якого ОСОБА_3 виписано із відділення лікарні 09.11.2022.
21.11.2022 судове засідання також відкладено, у зв`язку з тим, що захисник адвокат ОСОБА_6 у телефонному режимі повідомила суд про те, що не має змоги дістатись до смт. Олександрівка у зв`язку із погодними умовами. Судове засідання відкладено до 23.11.2022.
Так, у судове засідання, яке призначено на 09:15 год. 23.11.2022 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, при цьому він бу повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду, яка наявна в матеріалах справи. Про причини неявки суду невідомо.
Прокурор у судовому засіданні клопотав про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 приводу, оскільки останній будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, оскільки наразі перебуває в лікарні під крапельницею. Підтверджуючі документи будуть надані у наступному судовому засіданні.
За результатами розгляду вищевказаного клопотання прокурора судом постановлена ухвала про привід обвинуваченого ОСОБА_3 у судове засідання, яке відкладено до 15:00 год. 23.11.2022, оскільки суду не надано підтверджуючих документів поважності причин неявки обвинуваченого у судове засідання.
На виконання вказаної ухвали про привід, обвинувачений ОСОБА_3 був супроводжений працівниками поліції у судове засідання до Олександрівського районного суду Кіровоградської області на зазначені час та дату.
Так, у судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 стверджували, що наразі неможливо проводити слухання даної справи та розглянути клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у зв`язку з тим, що обвинувачений погано себе почуває. Також, захисник-адвокат заявив скаргу у порядку ст. 206 КПК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що при здійсненні приводу щодо нього працівниками поліції була застосована фізична сила та йому спричинено тілесні ушкодження. Захисник адвокат ОСОБА_6 просила суд викликати швидку медичну допомогу для того, щоб встановити чи зможе обвинувачений ОСОБА_3 приймати участь у судовому засіданні.
З урахуванням зазначеної інформації, судом оголошено перерву для виклику швидкої медичної допомоги. У подальшому обвинувачений ОСОБА_3 був оглянутий фельдшером екстреної медичної допомоги, який в судовому засіданні вказав, що у ОСОБА_3 гострий хронічний панкреатит, видимих тілесних ушкоджень немає. Проте, фельдшер рекомендував, щоб ОСОБА_3 оглянув черговий лікар і дав заключення, чи може обвинувачений приймати участь у судовому засідання. Після чого, у судовому засідання була оголошена перерва, та ОСОБА_3 доставлено до відділення лікарні, для його огляду лікарем. Після чого, ОСОБА_3 було доставлено у судове засідання та суду надано довідки про те, що останній може приймати участь у судовому засіданні. Даних за травматичні ушкодження не виявлено. При цьому, за станом здоров`я може утримуватись у мовах слідчого ізолятора.
Так, під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про зміну раніше застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, а саме з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 19.10.2022 по 17.12.2022.
Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_3 порушив обов`язки, які на нього були покладені ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2022, якою ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зокрема, зазначеною ухвалою суду на ОСОБА_3 покладено обов`язок цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Незважаючи на покладені на ОСОБА_3 обов`язки, останній був відсутній за вказаним місцем проживання 11.10.2022, що підтверджується зібраними матеріалами за наслідками виїзду працівників поліції до місця проживання обвинуваченого з метою контролю за поведінкою останнього, а також 14.10.2022 ОСОБА_3 був відсутній за місцем проживання, на що вказує той факт, що 15.10.2022 до чергової частини СПД № 1 (смт. Олександрівка) відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 14.10.2022 о 23:00 год. по вул. Жовтневій в смт. Олександрівка ОСОБА_3 розбив скло в його автомобілі «Опель Вектра». Окрім цього, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, на переконання прокурора, ризики, які існували на час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились та продовжують на даний час існувати.

Прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та в його інтересах захисник-адвокат ОСОБА_6 , заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вказуючи на його необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_4 відніс вирішення даного питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши в судовому засіданні матеріали, якими обґрунтовується клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
Як убачається з ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2022 ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 28.11.2022. Вказаною ухвалою на ОСОБА_3 покладено такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не залишати цілодобово місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженні;
- залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Обставинами, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та стали підставою для звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є зафіксований працівниками поліції факт недотримання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме цілодобово не залишати місце свого проживання.
Так, під час розгляду зазначеного клопотання прокурора, судом визнаються доведеними наявність обставин, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
При цьому, дослідивши клопотання прокурора із додатками, суд уважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування обвинуваченим від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення,.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.
Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілих та свідків з якими він знайомий та мешкає в одному населеному пункті.
Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час судом допитані не всі свідки, а також не допитаний потерпілий ОСОБА_8 , а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.
На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше неодноразово судимий (має 6 судимостей). Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування призначених покарань, на шлях виправлення не ставав, продовжував свої злочинні дії.
При цьому, у судовому засіданні досліджено матеріали, якими прокурор обґрунтовував своє клопотання та судом встановлено факт порушення ОСОБА_3 обов`язку цілодобово не залишати місце свого проживання, що підтверджується: рапортами, відомістю про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під домашнім арештом та відеозаписом від 11.10.2022, яким підтверджено факт прибуття працівників поліції до місця проживання ОСОБА_3 та відсутність останнього вдома.
Крім того, суду також надано докази на підтвердження того, що 14.10.2022 ОСОБА_3 імовірно розбив скло в автомобілі, належному ОСОБА_7 , зокрема рапорт працівника поліції, заява та письмові пояснення ОСОБА_7 , письмові пояснення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Водночас, суд зазначає, що показання потерпілого та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. При цьому, суд зауважує, що вказане не свідчить про беззаперечне вчинення ОСОБА_3 вказаного правопорушення, однак у сукупності вказані факти надають суду вагомі підстави уважати, що 14.10.2022 імовірно ОСОБА_3 причетний до вказаної події.
Окрім цього, суд не приймає до уваги посилання прокурора на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та повідомлення про підозру останньому вже вручено, проте на сьогодні триває досудове розслідування, з огляду на те, що на підтвердження вказаних доводів, суду не надано жодних доказів.
Також, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 вказали, що останній увесь час перебував вдома, жодного разу не відлучався за межі свого місця проживання, при цьому у той час, коли працівники поліції приїжджали для перевірки присутності його вдома, можливо він спав, чи займався вдома у своїх справах, при цьому працівники поліції стукали у двері всього лише близько хвилини та на мобільний телефон йому не телефонували. Вказані доводи є сумнівними з огляду на те, що необхідний час на перевірку чи перебуває особа вдома законодавством не встановлений та у працівників поліції відсутній обов`язок телефонувати обвинуваченому, в той час коли останній не відкриває двері. Водночас, з наданого суду відеозапису слідує, що працівники поліції неодноразово стукали у двері квартири в якій проживає ОСОБА_3 , однак останній двері не відчинив. Натомість, з відомості про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під домашнім арештом убачається, що останній 26 разів, які передували 11.10.2022, останній був удома та завжди відчиняв працівникам поліції, а відтак доводи про те, що обвинувачений не чув як у двері його квартири стукали працівники поліції, суд визнає неправдивими.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що заявник ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 надали пояснення які є суперечливими, а саме, що в момент коли ОСОБА_3 розбив скло в автомобілі, ОСОБА_7 був вдома, при цьому свідки вказують на те, що він перебував разом з ними, то суд погоджується з таким твердженням, однак необхідно зазначити, що в цілому як заявник так і свідки вказують на те, що саме ОСОБА_3 близько 23:00 год. 14.10.2022 вчинив протизаконні дії, хоча у цей час він мав знаходитись вдома. Також, суд зважує і на той факт, що ОСОБА_7 подаючи заяву про вчинення злочину був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, а саме за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення і в цій заяві останній вказав, що саме ОСОБА_3 вчинив протизаконні дії, а тому він просить притягнути його до відповідальності. Той факт, що під час перевірки працівниками поліції ОСОБА_3 о 23:40 год. 14.10.2022 перебував удома за місцем свого проживання, не спростовує факт того, що близько 23:00 год того ж дня, останній вдома не був.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно змінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки для запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 статті 177 КПК України застосування інших більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім і така недостатність була доведена прокурором у суді, з огляду на те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, обвинувачений порушував вказаний запобіжний захід.
Окрім цього, як зазначалось вище, у судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_6 заявила скаргу у порядку ч. 6 ст. 206 КПК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що при здійсненні приводу до нього працівниками поліції була застосована фізична сила.
Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Так, зазначена норма набуває своєї дії, при застосуванні до особи насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади.
При цьому, суд зауважує, що ухвалою Олександріського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2022 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано привід у судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 143 КПК України, ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу. У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так, суд звертає увагу, що відповідно до вимог КПК України затримання особи передбачає два порядки затримання:

1) затримання підозрюваного, обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді, суду з метою приводу (статті 187-191 КПК України);

2) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, яке в свою чергу поділяється на:

?законне затримання (стаття 207 КПК України);

?затримання уповноваженою службовою особою (стаття 208 КПК України).

У даному кримінальному провадженні ухвала суду про затримання обвинуваченого з метою приводу до суду для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу не постановлялась.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Разом з тим, судом установлено, що обвинуваченого ОСОБА_3 , на виконання ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2022 про застосування приводу, було супроводжено працівниками поліції до суду, а відтак такий супровід відповідає вимогам ст. 140 КПК України, так не є затриманням особи в розумінні ст. 209 КПК України.
Аналізуючи зазначені вище норми закону, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано привід, який полягав у примусовому його супроводженні у судове засідання, а не затриманні, тому відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий працівниками поліції, а відтак у задоволенні скарги захисника-адвоката необхідно відмовити.
При цьому, суд також звертає увагу на те, що вказана норма (ч. 6 ст. 206 КПК України) може бути застосована лише слідчим суддею, а не судом під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії судового розгляду.
Разом з цим, судом було забезпечено можливість огляду обвинуваченого як фельдшером швидкої медичної допомоги, а у подальшому, за рекомендацією фельдшера, і черговим лікарем, які не встановили наявність в обвинуваченого жодних видимих тілесних ушкоджень та надали довідку про те, що останній за станом здоров`я може приймати участь в судовому засіданні та відсутні протипоказання до утримання його під вартою.
При цьому, прокурор у судовому засіданні просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів. Однак, враховуючи те, що у поданому письмовому клопотанні прокурором, копію якого отримав обвинувачений та його захисник-адвокат, кінцевий строк зазначено 17.12.2022, при цьому з урахуванням того, що суд не може вийти за межі розгляду вказаного клопотання з метою не погіршення становища обвинуваченого, суд уважає за необхідне клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково, а саме строком на 25 днів, тобто до 17 грудня 2022 року.
Враховуючи викладене, суд уважає за необхідне задовольнити частково клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, а у задоволенні скарги у захисника-адвоката у порядку ч. 6 ст. 206 КПК України, відмовити.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 184 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується, з-поміж іншого, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.
З урахуванням того, що одне із кримінальних правопорушень, яке ставиться в провину ОСОБА_3 , вчинене із застосуванням насильства, а відтак суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.
Керуючись ст. 177, 181, 183, 193, 194, 197, 200, 206, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , застосований ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2022, який в подальшому продовжений ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2022 до 28.11.2022 змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 25 (двадцять п`ять) днів, тобто до 17 грудня 2022 року.
Обвинуваченого ОСОБА_3 взяти під варту в залі суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України, відмовити.

Суддя:/підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Помічник голови

Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_11

Копію засвідчено «___»________________2022 року.