ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002282 від 29.07.2022 р. за апеляційною скарго захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2022 року,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 16.12.2022 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 на строк дії тримання особи під домашнім арештом наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

ЄУНСС №725/6688/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_8 .
Провадження №11-сс/822/367/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях.

Доводи апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 вважає рішення слідчого судді необґрунтованим, оскільки воно не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення слідчим суддею продубльований зміст клопотання прокурора, в тому числі в частині продовження існування (на думку прокурора) ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Надумане існування даних ризиків слідчим суддею не було піддано ґрунтовному аналізу та не зроблені відповідні належні висновки.

Прокурором не доведено, що заявлені ризики, які були враховані попередньо при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, продовжують існувати і не втратили своєї актуальності.

Слідчим суддею не враховано відсутність будь-яких підтверджень, які б обґрунтовували недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не взято до уваги й те, що прокурором не представлено доказів про необхідність продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, незважаючи на подання стороною захисту документальних підтверджень міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 , сімейного стану, утримання дітей, серед яких одна дочка неповнолітня, а інша - вагітна, слідчим суддею взагалі не взято цея/ до уваги та не спростовано клопотання сторони захисту щодо зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.

З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 (в тому числі відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення), вважає, що, не зважаючи на серйозність висунутого обвинувачення та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків відсутня, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід.

Позиції сторін.

Підозрюваний ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених в ній, скасувати ухвалу слідчого судді в повному обсязі та винести нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23:00 до 05:00 години наступного дня.

Прокурор просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як обґрунтовану та прийняту у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п.1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, §57).

З матеріалів наданих суду апеляційної інстанції вбачається, що в невстановлений для органу досудового розслідування час, місці та обставинах ОСОБА_6 незаконно, протиправно, придбав, шляхом привласнення знайденого, 21 патрон різного маркування та предмет, зовні схожий на пістолет Макарова. Вказані предмети, ОСОБА_6 всупереч передбаченому законом порядку, незаконно, протиправно привласнив, чим порушив передбачений законом порядок, встановлений положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992 та наказом МВС України №622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів».

В подальшому, не маючи відповідного дозволу на зберігання бойових припасів ОСОБА_6 зберігав дані патрони за місцем свого проживання, за адресом: АДРЕСА_1 до 07:04 год. 16.09.2022 р..

29.07.2022 р. внесені відомості до ЄРДР за №0002282 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.

16 вересня 2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Постановою керівника Чернівецької окружної прокуратури від 11.11.2022 р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002282 від 29.07.2022 р. до трьох місяців, тобто до 16 грудня 2022 року.

На думку колегії суддів, судове рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту загалом постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

Проте, в силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доданих до клопотання доказів, а також правильно визначив причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За таких обставин та наведених у клопотанні даних, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та продовження застосування до останнього обмежувальних заходів.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Отже, на думку колегії суддів, при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею не в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при продовженні цього запобіжного заходу (ст. 178 КПК України).

Твердження сторони захисту в частині того, що ОСОБА_6 не пред`явлено підозри за ч.4 ст. 185 КК України, а отже немає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованими та такими, що не суперечать наявним матеріалам кримінального провадження.

Стороною захисту, ні в апеляційній скарзі, а ні в судовому засіданні апеляційної інстанції не спростовано підстав продовження існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, а тому колегія суддів вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати і погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, можна застосувати у нічний час доби, з огляду на доведені ризики прокурором та документи, які надала сторона захисту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч.5 ст. 9 КПК України є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». У справі «Мамедова проти Росії» №7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

Таким чином, зваживши все вище викладене, колегія суддів вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

У зв`язку з чим, апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із внесенням нової.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 199, 309, ч.3 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час доби, а саме з 18 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. ранку, до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 16.12.2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк дії тримання особи під домашнім арештом наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях.

Роз`яснити підозрюваному, до якого застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контроля за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право заявлятися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних і з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали для виконання направити до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області для здійснення контролю за підозрюваним.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3