Дата документу 28.12.2022Справа № 535/3/19
Провадження № 1-кп/554/145/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретарів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Полтавської області, українця, громадянина України, із професійною технічною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Котельва Полтавської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, розлученого, працюючого різноробочим ФОП ОСОБА_18 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 01.02.2018 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 100 годин громадських робіт, які відбув 18.04.2018 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

I. ДОВЕДЕНА ЧАСТИНА ОБВИНУВАЧЕННЯ ТА КВАЛІФІКАЦІЯ

Епізод №1. 04.10.2018 року приблизно о 20 годині ОСОБА_16 , перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння побачив працівників поліції в форменому одязі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які при виконанні своїх службових обов`язків зайшли до нього в двір за викликом ОСОБА_19 про домашнє насильство його брата ОСОБА_17 , що знаходився поряд.

Після чого ОСОБА_16 вхопив два кухонні ножі, використовуючи які, умисно наніс декілька ударів в область голови та грудної клітини зліва поліцейському ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: різаної рани голови та колото-різаної рани лівої бокової поверхні грудної клітки, а також один удар в задню ділянку правого стегна поліцейському ОСОБА_13 , чим заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді різаної рани по задній поверхні правого стегна.

При цьому ОСОБА_17 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс працівнику поліції ОСОБА_12 кулаком кілька ударів в область обличчя, спричинивши синці, а працівнику поліції ОСОБА_13 один удар по потилиці, спричинивши припухлості м`яких тканин голови, тобто легкі тілесні ушкодження обом потерпілим.

Дії обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Епізод №2. Продовжуючи свої протиправні дії в стані алкогольного сп`яніння 04 жовтня 2018 року приблизно о 21 годині ОСОБА_16 , поблизу свого двору по АДРЕСА_1 , утримуючи в руках гострі двозубі вила, погрожував насильством та вбивством начальнику Котелевського відділення поліції ОСОБА_20 , який прибув туди у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків за повідомленням про напад на працівників поліції, після чого був затриманий.

Дії обвинуваченого ОСОБА_16 кваліфікуються за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

II. ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВЕДЕНОГО ОБВИНУВАЧЕННЯ

Обвинувачений ОСОБА_16 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що з 2010 року у нього склались напружені стосунки з працівниками Котелевської поліції, бо він займався підприємницькою діяльністю, зокрема, вирощував худобу, надавав баню в користування, а останні хотіли отримувати з нього за це кошти.

04.10.2018 року він зі своїм братом ОСОБА_21 допомагали сусіду пиляти дерево, після чого випили та пішли відпочивати. Приблизно о 18 годині він прийшов додому та бачив, що біля двору ОСОБА_22 стояв автомобіль поліції. Приблизно о 18.40 годин до нього в двір зайшов його брат ОСОБА_23 та повідомив, що в нього в дворі хтось «лазив» та вхідні двері були зламані. За кілька хвилин побачив у дворі двох людей, як потім з`ясувалося, працівників поліції ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які сказали йому : «сьогодні ти заплатиш». Далі вони штурнули його, він перечепився через ланцюг й почали закручувати йому руки за спину. Потім пролунав постріл й він забіг у хату. Приблизно о 20 годині він через вікно побачив брата ОСОБА_26 й почув голоси з погрозами, в тому числі спалити його в будинку. Він вибіг на вулицю й побачив перед собою трьох чоловіків, один з яких знімав усе на відеокамеру. Хтось з чоловіків почав у нього (обвинуваченого ОСОБА_16 ) стріляти з пістолета, інші забризкали газом, потім звалили на землю і почали бити. Один з них ОСОБА_27 наступив йому на голову та застрелив його пса. Згодом його потягли в автомобіль та повезли до лікарні, після чого вночі відвезли до райвідділу поліції, де застосовували фізичне насильство. Наступного дня він прокинувся вже в Зіньківському ізоляторі тимчасового тримання, де його утримували біля 5-6 днів та щодня викликали швидку. Про неправомірні дії працівників поліції він повідомляв до ДБР, проте в притягненні працівників поліції до кримінальної відповідальності йому відмовили. І ОСОБА_27 тоді теж подав щодо нього заяву. Категорично заперечив, що наносив кому-небудь тілесні ушкодження. Намірів на вбивство чи заподіяння тяжкої шкоди працівникам поліції не мав. Свої дії вважає обороною, бо не дозволяв працівникам поліції заходити до себе в двір. Свій стан сп`яніння вважає легким.

Чи наносив кому-небудь удари ОСОБА_23 не бачив, останній наркотичні засоби не вживає та не зберігає. Вважає, що останньому в будинок наркотичні засоби міг принести будь-хто, в тому числі Шеремет, яка їх вживає.

Вилученої в нього в будинку при обшуку вогнепальної зброї, зокрема, пістолета, патронів та пороху не зберігав, не придбавав і не носив. Вважає, що ці речі були йому підкинуті в ході незаконного обшуку, під час якого він присутній не був, а перебував в райвідділі поліції.

Обвинувачений ОСОБА_17 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що його знайома ОСОБА_28 з вересня 2018 року, після того як відвезла свого чоловіка до психіатричної лікарні, почала періодично ночувати у нього вдома, вживала спиртне. 01.10.2018 року він з її матір`ю забирали п`яну ОСОБА_29 від знайомих, а коли приїхали до неї додому виявили, що у неї вдома викрали деякі речі, в тому числі мопед. Як він потім дізнався цей мопед привласнили працівники поліції, тому був цим обурений і висловлював їм це відкрито.

04.10.2018 року після обіду він зустрічався із ОСОБА_29 , нормально спілкувались, проте вона була схвильована та постійно комусь телефонувала. Далі вони поїхали на велосипедах до нього додому, але вона кудись від`їхала, а пізніше він побачив у себе біля двору авто поліції. Зайшовши у будинок, побачив, що там було все розкидано, його паспорт зник. Тоді він пішов до свого брата ОСОБА_30 , який проживав поряд і розповів про це. За кілька хвилин, коли він почав виходити з його будинку, побачив у братовому дворі ОСОБА_31 з двома невідомими чоловіками. Тоді він почав виходити з двору та відштовхнув одного з чоловіків і вийшов звідти, при цьому не виключає, що міг втрапити йому рукою в область голови. Через деякий час повернувся і побачив біля двору брата багато поліції, які його та брата затримали й вивезли спочатку до лікарні, далі до поліції, де застосовували фізичне насильство.

Вилучений в його будинку наркотичний засіб йому не належить, він його не придбавав, не носив, не виготовляв і не зберігав. Двері будинку на час обшуку близько трьох днів були відчинені, він вдома тоді не був, а був затриманий. Наркотичних засобів не вживає. Цивільний позов прокурора не визнав за безпідставністю.

За фактами застосування недозволених методів досудового розслідування ДБР у Полтавській області розслідувалось кримінальне провадження № 0000287 від 22.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за зверненням ОСОБА_32 від 17.10.2018 року.

Також досудове розслідування № 00002228 за ч. 2 ст. 365 КК України проводилось ТУ ДБР в Полтавській області і за ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.08.2021 року ( т. 6 а.с. 144-146, т. 7 а.с. 1-3).

Підстав констатувати, що це розслідування не було ретельним, як про це зазначає сторона захисту, не вбачається оскільки таке розслідування тривало значний проміжок часу. Під час розслідування проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_16 №78 від 22.07.2019, згідно якої у ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження, які поділено на дві групи: а) поверхневі рани м`яких тканин по передній поверхні середньої третини правого передпліччя, попередній поверхні верхньої частини лівого стегна, по передній поверхні тазо-стегневої ділянки, садна шкіри передньої черевної стінки справа, лівої сідниці, що утворились від 5-ти кратної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими вірогідніше за все, були кулі при пострілах зі зброї травматичної дії. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких; б) деформація 9-го ребра зліва по середньо-лопатковій лінії, яка є наслідком консолідації перелому, внаслідок однократної ударної дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею. Дане тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості; в) консолідований перелом носових кісток у дистальному відділі зі зміщенням до низу, утворений внаслідок однократної ударної дії тупим предметом, або ж при ударі об такий. Дане тілесне ушкодження відноситься до легкого ступеня тяжкості.

Слідством було установлено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитись 04.10.2018 при затриманні ОСОБА_16 в порядку ст. 208 КПК України службовими особами Котелевського ВП. Допитані із даного приводу службові особи вказаного відділення поліції ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 повідомили про вимушене застосування сили щодо ОСОБА_16 , у т.ч. здійснення пострілів із травматичної зброї, під час затримання останнього. Свідки пояснювали це тим, що ОСОБА_16 при затриманні поводив себе агресивно і намагався здійснити напад на працівників поліції, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень вилами, які тримав у руках. Також свідки повідомили, що затримання ОСОБА_16 відбувалось у зв`язку із нанесенням перед цим тілесних ушкоджень службовим особам Котелевського ВП ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які в свою чергу повідомили, що 04.10.2018 вони заступили на чергування. Близько о 19:15 год. надійшло повідомлення про звернення ОСОБА_19 щодо застосування її співмешканцем ОСОБА_17 насильства до неї. З метою встановлення місця перебування останнього, вони разом із ОСОБА_19 прибули до домогосподарства ОСОБА_16 . Прибувши на місце, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 нанесли працівникам поліції тілесні ушкодження, у т.ч. удари руками в область різних частин тіла та удар ножем в лобну ділянку голови ОСОБА_12 . За відсутності достатніх доказів, жодному працівнику поліції про підозру у вчиненні злочину в цьому провадженні не повідомлено.

Провадження у справі було закрито 01.08.2021 року на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України ( т. 7 а.с. 4-7).

У той же час провина обвинувачених поза розумним сумнівом доведена такими доказами.

по 1 епізоду за ч. 2 ст. 345 КК України

Кримінальне провадження № 0000356 внесено до ЄРДР о 21.27 годин 04.10.2018 за ч. 2 ст. 345 КК України за фактом спричинення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 працівникам поліції тілесних ушкоджень: ОСОБА_13 - ножового поранення ноги, ОСОБА_12 - ножового поранення голови ( т. 5 а.с. 181).

Потерпілий ОСОБА_12 показав суду, що з 23.01.2018 року по 25.05.2020 року працював на посаді патрульного поліцейського сектору реагування Котелевського відділення поліції. 04.10.2018 року о 19.30 годин, коли він був на зміні чергування йому надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_28 по АДРЕСА_2 потребує допомоги. За кілька хвилин він з напарником ОСОБА_13 на поліцейському автомобілі прибули за вказаною адресою та зателефонували ОСОБА_37 . Остання повідомила, що з ОСОБА_17 підходять до двоповерхової будівлі. Далі вони під`їхали до неї і вона розповіла, що ОСОБА_17 її ображає, примушує жити з ним, проте заяву на нього в поліцію писати відмовилась. Просила щоб вони лише поговорили з ним. Тоді вони з нею поїхали на АДРЕСА_2 . завела їх у двір, далі зайшла в будинок, після чого повідомила, що його тут нема. Потім повела їх стежкою до іншого двору, що належить його брату ОСОБА_38 . Коли зайшли до двору, побачили, що в літній кухні горіло світло та розмовляли ОСОБА_39 . Звідти вийшов ОСОБА_40 , якому вони повідомили, що прибули за викликом ОСОБА_29 і попросили покликати ОСОБА_41 для спілкування. На це ОСОБА_16 став говорити, що ОСОБА_29 аморальна жінка й замахнувся на неї ногою. Тоді його стали заспокоювати, а він кричати, що «порубає». Далі до них підбіг ОСОБА_42 і між ними почалась тяганина, під час якої вони потрапили до прихожої будинку. Далі ОСОБА_16 зайшов до іншої кімнати, а вийшов звідти з двома великими ножами, довжиною приблизно по 30 см. леза. Тоді він з ОСОБА_13 стали відступати в двір, де ОСОБА_17 підбіг до нього та завдав два удари кулаком в обличчя в область очей, після чого повалив на землю. Коли підвівся, побачив, що ОСОБА_16 з ножами йшов на них. Тоді він оголив табельний пістолет Макарова і голосно попередив його про застосування зброї, після чого зробив попереджувальний постріл в його напрямку в землю. На що він не відреагував й продовжив йти на ОСОБА_13 . В цей час до нього знову підбіг ОСОБА_17 і вони впали на землю. Коли підвівся, підбіг до ОСОБА_43 та знову зробив попереджувальний постріл в його напрямку в землю. Проте останній, реагуючи на постріл, розвернувся і наніс йому удар ножем по голові, від чого він втратив рівновагу. Далі ОСОБА_16 підбіг до ОСОБА_13 , який в цей час тікав та перелазив через забор і наніс йому удар ножем в задню частину стегна. Далі ОСОБА_16 знову підійшов до нього ( ОСОБА_12 ) та наніс удар ножем в бронежилет 2 класу захисту, проте ніж відскочив і заподіяв йому поріз під лівою рукою. Тоді він зробив ще один попереджувальний постріл в землю і ОСОБА_44 заспокоївся, викинув ножі під ворота й більше не наздоганяв, а він ( ОСОБА_12 ) вийшов з двору. Там побачив ОСОБА_13 , який спілкувався з ОСОБА_17 . Після чого вони з напарником а також ОСОБА_29 поїхали до лікарні та повідомили про подію в райвідділ. В подальшому протягом 10 днів лікувався у Котелевській лікарні. На ОСОБА_29 тілесних ушкоджень не бачив і в обстановці, що тоді склалась її життю і здоров`ю нічого не загрожувало.

Його показання ретельно перевірені під час слідчого експерименту, проведеного 21.11.2018 року, під час якого ОСОБА_12 вказав детальний механізм спричинення йому ОСОБА_16 ножових поранень, а ОСОБА_17 ударів по голові. Крім того, він показав обставини спричинення останніми тілесних ушкоджень і ОСОБА_13 ( т. 5 а.с. 249-253).

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 181 від 30.10.2018 року, № 195 від 07.12.2018 року, в ОСОБА_12 виявлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді: різаної рани на голові та колото-різаної рани на лівій боковій поверхні грудної клітки, які утворились від дії гостро ріжучого предмету типу леза та кінчика ножа. Крім того, у нього виявлено легкі тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, які утворились від можливої дії кулаків людини. Його показання щодо обставин та механізму отримання тілесних ушкоджень відповідають об`єктивним судово-медичним даним (т. 5 а.с.247-248, т. 6 а.с. 1-3).

Потерпілий ОСОБА_13 , який працював інспектором сектору реагування патрульної поліції Котелевського відділення поліції дав аналогічні показання та пояснив суду, що 04.10.2018 року він перебував на зміні чергування з ОСОБА_12 у форменому одязі зі зброєю та спецзасобами. У вечірній час отримав повідомлення від ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_17 примушує її до співжиття та її прохання провести з останнім профілактичну бесіду. Після чого вони поїхали на АДРЕСА_2 , зайшли у двір ОСОБА_17 , проте останнього вдома не виявилось і ОСОБА_19 повела їх стежкою до сусіднього двору, де перебували брати ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Останній почав кричати та ображати ОСОБА_19 , вдарив її ногою, погрожував їх порізати. Вони хотіли владнати ситуацію і між ними та ОСОБА_16 почалася тяганина, яка перейшла до його будинку. Там ОСОБА_16 забіг у іншу кімнату, а звідти вибіг з двома ножа та став ними погрожувати. Вони відходили. В цей час ОСОБА_17 підбіг до ОСОБА_12 та вдарив його в область голови, потім вдарив в область голови і його. Тоді ОСОБА_12 звалив ОСОБА_17 і зробив попереджувальний постріл з табельного пістолету в землю. Після чого ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_12 ножем в голову, а його ножем у задню частину стегна, тоді він утік через огорожу на вулицю. Пізніше з двору вийшов і ОСОБА_12 , а за ним ОСОБА_16 вже без ножів. Останній не дозволяв заходити до свого двору та будинку. Далі він з напарником та ОСОБА_19 поїхали до лікарні на викликали слідчо-оперативну групу. Внаслідок отриманого поранення він стаціонарно лікувався приблизно 21 день. Бодікамери у них були вимкнені.

Показання потерпілого ОСОБА_13 ретельно перевірені під час слідчого експерименту, проведеного 21.11.2018 року, під час якого останній вказав детальний механізм спричинення йому ОСОБА_16 ножового поранення, а ОСОБА_17 удару по голові. Крім того, він показав обставини спричинення останніми тілесних ушкоджень і ОСОБА_12 (т. 5 а.с. 13-19).

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 183 від 30.10.2018 року, № 194 від 07.12.2018 року, в ОСОБА_13 виявлено легкі тілесні ушкодження у виді: різаної рани по задній поверхні правого стегна, яка утворилась від дії гостро ріжучого предмету типу леза та кінчика ножа. Крім того, у нього виявлено легкі тілесні ушкодження у виді припухлості м`яких тканин голови в потиличні області, яка утворилась від дії тупого предмета з обмеженою або переважаючою контактуючою поверхнею. Його показання щодо обставин та механізму отримання тілесних ушкоджень відповідають об`єктивним судово-медичним даним (т. 6 а.с. 9-12, 22).

Експерт ОСОБА_45 підтвердив висновки проведених ним усіх судово-медичних експертиз у даному провадженні, указавши, що тілесні ушкодження потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 отримані від дії гострого ріжучого предмету, глибина поранень не вимірювалась.

Оглядом форменого одягу потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а також бронежилету останнього установлено незначні пошкодження в місцях отримання ними тілесних ушкоджень, забруднення та сліди бурого кольору ( т. 6 а.с.24-28, 29-30).

Проведеними у справі медико-криміналістичними експертизами №214-МК від 09.11.2018, № 215 від 09.11.2018, виявлено: на бронежилеті, на спинці поверхневе колото-різане пошкодження; на кітелі, куртці та футболці ОСОБА_12 - колото-різані пошкодження, клинок якого мав лезо з однієї сторони. На штанях ОСОБА_13 виявлено колото-різане пошкодження, клинок якого мав лезо з однієї сторони. Указані ушкодження могли утворитись від дії, в тому числі кухонних ножів ( т. 6 а.с. 117-122, а.с. 126-129).

Перебування ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на посадах поліцейських, їх добросовісність, а також несення ними служби в тверезому стані, у форменому одязі, зі зброєю та спеціальними засобами 04.10.2018 року підтверджується: копіями їх службових посвідчень, довідок, службових характеристик та відповідних аркушів книг нарядів, реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки, видачі та приймання озброєння та спеціальних засобів Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області, висновками відповідних медичних оглядів Котелевської центральної районної лікарні (т. 5 а.с. 235-243, т. 6 а.с. 4-8, 23).

Звернення цих потерпілих о 20.05 годин 04.10.2018 року до Котелевської ЦРЛ за медичною допомогою у зв`язку з отриманими пораненнями підтверджуються відповідними довідками вказаної установи ( т. 5 а.с. 244, т. 6 а.с. 8).

Згідно висновків судово-імунологічних експертиз №1407 від 22.10.2018 року, №1411 від 30.10.2018, кров потерпілого ОСОБА_13 належить до А (II) групи, які властивий антиген А та ізогемаглютинін анти-В. На штанях ОСОБА_13 виявлена кров, що може походити від нього (т. 6 а.с. 79, а.с. 101-103).

Відповідно до висновків судово-імунологічних експертиз №1408 від 22.10.2018, №1410 від 31.10.2018, №1409 від 26.10.2018, кров потерпілого ОСОБА_12 належить до А (I) групи, які властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти-А і анти-В. На бронежилеті «Корсар М-1-2» та форменому одязі ОСОБА_12 : кепі, футболці, кітелі, куртці виявлена кров, яка може походити від ОСОБА_12 (т. 6 а.с.85, 89-91, 95-97).

За даними експертних висновків № 1412 від 25.10.2018, №1413 від 31.10.2018, на штанях ОСОБА_17 крові не знайдено. У той же час на штанях ОСОБА_16 , знайдена кров, яка може походити від ОСОБА_12 ( т. 6 а.с. 107-108, а.с. 112-114).

Свідок ОСОБА_19 показала суду, що ОСОБА_17 знає давно, підтримувала з ним дружні стосунки, проте останній іноді проявляв дивну поведінку. 04.10.2018 року ОСОБА_17 приїздив до неї додому на АДРЕСА_3 та без дозволу таємно взяв із собою кілька її котів, а також випрану білизну й кудись поїхав, насильства в цей день до неї не застосовував. Вона перебувала в стані сп`яніння, бо напередодні з чоловіком вживала спиртне і вирішила викликати поліцейських, яких просила щоб вони «прижучили» ОСОБА_41 . Із поліцейськими вона поїхала до ОСОБА_17 додому на АДРЕСА_2 , зайшли до будинку, де взяли його паспорт. Останнього вдома не виявилось і вони через город зайшли в сусідній двір його рідного брата ОСОБА_16 , який в той час на порозі свого будинку розмовляв з ОСОБА_17 . Побачивши її з поліцією, ОСОБА_16 дуже розсердився та влаштував сварку, голосно пред`являв їм претензії з приводу підстав їхнього візиту. Вона стояла трохи осторонь, ОСОБА_39 її не били і не погрожували. Далі вона побачила як хтось із поліцейських вистрілив з пістолета і вона втекла за двір до автомобіля поліції. За кілька хвилин побачила як указані працівники поліції стали через паркан втікали з двору ОСОБА_16 , у одного з них був незначний поріз на голові, а в іншого розірвані штани. Далі вона з поліцейськими на їх автомобілі поїхали в лікарню, де останні її обзивали, потім її забрали до райвідділу, а відпустили біля 1 години ночі.

З дослідженого звукозапису виклику поліції за №102 установлено, що 04.10.2018 року жінка, яка не представилась викликає поліцію з проханням їй допомогти, оскільки щодо неї кимось вчиняються якісь протиправні, на її думку дії, виклик не містить жодної конкретизації ( т. 6 а.с. 197-204).

О 21.55 годин 04.10.2018 року за направленням працівника поліції ОСОБА_35 обвинувачений ОСОБА_16 пройшов медичний огляд та у нього встановлено стан алкогольного сп`яніння ( т. 6 а.с. 209).

За даними протоколу затримання, ОСОБА_16 був затриманий о 23 годині 04.10.2018 року по АДРЕСА_4 (приміщення відділку поліції) та при особистому обшуку в нього вилучено штани зі слідами бурого кольору (т. 6 а.с. 205-208).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 493 від 07.12.2018 року, ОСОБА_16 психічними захворюваннями чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки органічного розладу особистості. Під час вчинення інкримінованих йому діянь міг давати раду своїм діям та керувати ними ( т. 6 а.с. 181-186).

О 22.05 годин 04.10.2018 року за направленням працівника поліції ОСОБА_35 обвинувачений ОСОБА_17 пройшов медичний огляд та у нього встановлено стан алкогольного сп`яніння ( т. 6 а.с. 217).

За даними протоколу затримання, ОСОБА_17 був затриманий о 23.20 годин 04.10.2018 року по АДРЕСА_4 та при особистому обшуку в нього вилучено спортивні штани (т. 6 а.с. 212-216).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 495 від 07.12.2018 року, ОСОБА_17 психічними захворюваннями чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої зловживанням алкоголю та елементами установочної поведінки. Під час вчинення інкримінованого йому діяння міг давати раду своїм діям та керувати ними ( т. 6 а.с. 189-196).

Таким чином, достатня сукупність належних, допустимих та достовірних доказів поза розумним сумнівом підтверджує провину ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Протокол обшуку, проведеного з 23.58 годин 04.10.2018 року по 03.40 годин 05.10.2018 року слідчим Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області в домоволодінні ОСОБА_16 за адресою: Полтавська область, селище Котельва, вулиця Миколаївська, 125, під час якого вилучено ножі, поліцейська кепі, поліцейська шапка та інші речі не приймається до уваги судом в якості допустимого доказу, позаяк суперечить вимогам ст. 233 КПК України, оскільки виконаний без дозволу слідчого судді та за відсутності правових підстав (ознак) його невідкладності (не відбувалося рятування людей чи майна, а також переслідування підозрюваних), про що детально мотивовано нижче у розділі III ( т. 5 а.с. 199-218).

Похідні від нього: речові докази та висновки проведених судових експертиз вилучених ножів: № 320 від 02.11.2018, №321 від 02.11.2018 року (т. 6 а.с. 134-139, а.с. 152-157) теж не приймаються до уваги судом в якості допустимих доказів за концепцією «плодів отруєного дерева» (позиція ВС від 13.11.2019 року у справі №1-07/07, рішення ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Шабельник проти України») .

Посилання сторони захисту на відсутність у діях ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки вони діяли у стані необхідної оборони, відхиляються судом, з огляду на таке.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності вчинення особою суспільно небезпечного посягання та необхідності його негайного відвернення або припинення.

При з`ясуванні загрози такого посягання необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну (абз.2 п.2 ППВСУ від 26.04.2002 року). У свою чергу кінцевий момент посягання визначається різними чинниками: досягнення мети тим, хто посягає, припиненням його дій за власною волею або поза його волею (наприклад втеча, добровільна відмова продовжувати посягання, неможливість доведення його до кінця).

Необхідність негайного відвернення посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних правом інтересів. Якщо ж суспільно небезпечне посягання не створює невідкладної необхідності в заподіянні шкоди тому, хто посягає (наприклад, у випадках, коли ефективний захист охоронюваних правом інтересів можливий іншими законними способами), то в особи право на необхідну оборону не виникає.

Дії особи, яка захищається, визнаються правомірними лише у випадку, якщо вони були вчинені протягом усього часу існування підстави для захисту, тобто своєчасно. Отже захист визнається виправданим лише протягом часу існування стану необхідної оборони, що визнається тривалістю суспільно небезпечного посягання, яке потребує негайного відвернення або припинення. Оцінка шкоди , заподіяної тому, хто посягає в стані «спізнілої» оборони, залежить від того, усвідомлювала чи не усвідомлювала особа, яка обороняється, що в застосуванні засобів захисту вочевидь відпала необхідність. У той же час, якщо шкода заподіяна вже після того, як посягання було закінчено, і для особи, яка захищалася, було очевидним, що в застосуванні засобів захисту явно відпала необхідність, відповідальність настає на загальних підставах.

За фактичними обставинами справи такого стану судом присяжних у ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не встановлено, виходячи з того, що на них реального чи навіть уявного суспільно-небезпечного посягання, яке б давало їм підстави застосування фізичної сили та ножових поранень працівникам поліції не було, хоча останні й зайшли до двору обвинуваченого ОСОБА_16 без його дозволу та достатніх правових підстав.

По 2 епізоду за ч. 1 ст. 345 КК України

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.10.2018 року, проведеного слідчим Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області з 21.00 до 22.50 годин, біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 вилучено: вила з дерев`яним руків`ям, газовий балончик «Кобра», верхній одяг обвинувачених, п`ять гільз «Терен-3», одну гільзу до ПМ калібру 9мм (т. 5 а.с. 190-198).

Потерпілий ОСОБА_27 , який перебував на посаді начальника Котелевського відділення поліції під присягою пояснив суду, що 04.10.2019 року приблизно о 20 годині йому зателефонував черговий по райвідділенню та повідомив, що два працівники поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження. Прибувши до підрозділу він побачив, що на них була кров, зокрема, у ОСОБА_46 - поранення стегна, а у ОСОБА_12 різано-рублене поранення голови. Тоді він по тривозі зібрав працівників поліції та виїхав на АДРЕСА_2 . Звідти вийшов ОСОБА_16 з вилами і собакою без намордника й став погрожувати йому, був у стані сп`яніння та збуджений, кричав заколю. Тоді він зробив два попереджувальні постріли та застосував до останнього травматичний пістолет, після чого його затримали й викликали швидку. Також була знешкоджена собака, яка кидалась на працівників поліції. У подальшому в будинку ОСОБА_16 був проведений невідкладний обшук, під час якого вилучено зброю та боєприпаси. Відеозапису події не вів.

Згідно довідки Котелевської ЦРЛ № 1833 від 06.12.2018 року потерпілий ОСОБА_27 о 23.40 годин 04.10.2018 року звертався за медичною допомогою з діагнозом: садно підборіддя м`яких тканин обличчя ( т. 6 а.с. 270-272).

Свідок ОСОБА_47 , який працював на посаді дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції показав суду, що 04.10.2018 року приблизно о 20 годині він отримав повідомлення від чергового по райвідділенню про збір за тривогою, прибув до підрозділу, а звідти за наказом керівництва виїхав на вулицю Миколаївську селища Котельва до домогосподарства ОСОБА_16 . Останній вийшов зі свого двору з вилами та став погрожувати ними начальнику Котелевського відділення поліції ОСОБА_20 , після чого останній застосував пістолет з гумовими кулями й ОСОБА_16 затримали. При цьому також знешкодили собаку ОСОБА_16 , яка кидалась на працівників поліції. Дії ОСОБА_16 створювали реальну загрозу життю та здоров`ю працівників поліції, які перебували у форменому одязі.

Свідки - працівники поліції ОСОБА_35 , ОСОБА_48 , ОСОБА_36 , ОСОБА_33 дали аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_49 пояснила, що проживає по-сусідству із ОСОБА_50 . 04.10.2018 року приблизно о 20 годині вона з вікна свого будинку побачила рух автомобілів та приблизно п`ять озброєних поліцейських. Потім побачила ОСОБА_30 , який у чоботях йшов вулицею в стані сп`яніння, голосно кричав: «стріляйте», розмахував руками. За кілька хвилин почула постріл і скавуління собаки.

Таким чином, провину обвинуваченого ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 345 КК України щодо потерпілого ОСОБА_20 суд присяжних вважає доведеною поза розумним сумнівом.

III. НЕДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

ПІДСТАВИ ПЕРЕКВАЛІФІКАЦІЇ Й ВИПРАВДАННЯ

По обвинуваченню за ст. 348 КК України

Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_16 по епізоду стосовно потерпілого ОСОБА_12 стороною обвинувачення кваліфікувались за ст. 348 КК України як замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зокрема, вказано, що 04 жовтня 2018 року приблизно о 18 годині 52 хвилини до чергової частини Котелевського ВП через центр 102 по телефону НОМЕР_1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 заявниця прохає про допомогу на ґрунті виниклої сімейної сварки.

На виклик було скеровано наряд Котелевського ВП ГУ НП в Полтавській області у складі інспектора СРПП № 4 Котелевського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 та поліцейського СРПП № 2 капрала поліції ОСОБА_12 .

При прибуттю на місце події встановлено, що на телефон 102 для надання допомоги зателефонувала ОСОБА_19 , у якої виник конфлікт з ОСОБА_17 і який на момент приїзду працівників поліції, зі слів заявниці, перебував за місцем проживання свого брата ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_1 .

Під час перебування за вказаною адресою працівники Котелевського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_13 та ОСОБА_12 намагалися припинити виниклу між ОСОБА_19 та ОСОБА_17 сварку в межах правового поля.

Обвинувачений ОСОБА_16 в стані алкогольного сп`яніння 04.10.218 року по АДРЕСА_1 , тримаючи в руках два кухонні ножі, умисно заподіяв працівнику поліції ОСОБА_12 , який діяв при виконанні своїх службових обов`язків, декілька ударів в область голови та грудної клітки зліва, тобто в життєво важливі органи, чим заподіяв: різану рану на голові та колото-різану рану на лівій боковій поверхні грудної клітки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, з метою позбавлення його життя.

Суд зазначає, що окрім описаних у розділі II вироку доказів, будь-які інші докази на підтвердження кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_16 щодо потерпілого ОСОБА_12 за ст. 348 КК України не надані.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження за №0000357 за ст. 348 КК України унесено до ЄРДР в 00.19 годин 05.10.2018 року за тими ж фактами заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_16 та ОСОБА_17 працівникам поліції ОСОБА_13 - ножового поранення ноги, ОСОБА_12 - ножового поранення голови та різаного не проникаючого поранення грудної клітки, що й раніше внесені за ч. 2 ст. 345 КК України (т. 5 а.с. 182, 185-189, 181). Примітно, що витяги з ЄРДР не містять даних про прокурора, відомості вносились безпосередньо слідчим, який перебував у організаційному підпорядкуванні одного з потерпілих.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 348 КК України, інкримінована обвинуваченому ОСОБА_16 , передбачає кримінальну відповідальність за вбивство або замах на вбивство працівника правоохоронного органу чи його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх діяльністю щодо охорони громадського порядку.

З об`єктивної сторони злочин виражається у посяганні на життя зазначених у диспозиції вказаної статті осіб. Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише прямим умислом, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) в тому числі специфічних ознак потерпілого та його зв`язку із певною службовою діяльністю, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Аналізуючи наведені у розділі II вироку докази, суд присяжних приходить до висновку, що ОСОБА_16 під час сутички на своєму подвір`ї та у своєму будинку хоча й застосував ніж, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 поверхневе ножове поранення голови та непроникаюче грудної клітки зліва, проте намірів на вбивство останнього не мав, наслідків у вигляді смерті правоохоронця не передбачав і не бажав.

Про це зазначили у своїх показаннях суду обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

На користь цього свідчить і те, що поранення потерпілого ОСОБА_12 не є глибокими та проникаючими, не спричинили тяжких наслідків, заподіяні, в тому числі імпульсивно після попереджувальних пострілів озброєного потерпілого в його бік. Хоча йому вочевидь були доступні для ураження відкриті частини тіла обох потерпілих з життєво важливими органами (шия, обличчя, пах, тощо), він фізично сильний.

Обвинувачений самостійно, не будучи затриманим, добровільно припинив свої дії, викинув ножі та не продовжував переслідування потерпілих, коли вони вийшли з його двору, хоча мав таку реальну можливість та фізичну й психологічну перевагу.

Відсутність пострілів з боку потерпілого ОСОБА_12 на ураження чи поранення ОСОБА_16 теж свідчить на користь того, що потерпілий не вважав дії обвинуваченого такими, що загрожують його життю та у відповідності до ст. 46 ЗУ «Про поліцію» дають право на застосування вогнепальної зброї - пістолету Макарова, якого він тримав у руці готовим для стрільби.

Співвідношення описаних потерпілими знарядь злочину обвинуваченого, а саме кухонних ножів та спецзасобів потерпілого, що був очевидно для обвинуваченого вдягнутий у бронежилет 2 класу захисту (від куль пістолета та ножів), з урахуванням послідовності дій обвинуваченого, характеру та локалізації отриманих потерпілими легких тілесних ушкоджень (життєво важливі органи не зазнали ушкоджень) та їх попередньої поведінки (безпідставне проникнення до двору, попереджувальні постріли), не дають суду підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_16 вчинив замах на життя працівника правоохоронного органу, але є достатніми для висновку, що він умисно спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я, що повністю охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 345 КК України.

Межі повноважень суду щодо перекваліфікації злочину окреслені нормою частини третьої статті 337 КПК, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема, шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин. Таким чином, нормативно повноваження суду щодо зміни обвинувачення обмежуються лише характером цієї зміни, а не позицією учасників судового провадження (позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №288/1158/16-к від 03.07.2019 року).

Враховуючи викладене, суд присяжних приходить до висновку, що в ході розгляду справи не було наведено суду переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом забезпечували надійне, повне та достовірне встановлення у діях ОСОБА_16 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, тому ця частина обвинувачення підлягає перекваліфікації на доведену ч. 2 ст. 345 КК України.

По обвинуваченню за ч. 1 ст. 263 КК України

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_16 у не встановлений під час досудового розслідування період часу та у невстановленому місці, незаконно придбав бойові припаси у вигляді 46 патронів калібру 5,6 мм, двадцять п`ять патронів калібру 7,62x53мм, вогнепальну зброю у вигляді пістолета Маузер, моделі 1914 року, калібру 7,65 мм та вісім патронів до нього, які являються боєприпасами, вибухову речовину на основі одноосновного нітроцелюлозного (бездимного) пороху, після чого продовжуючи умисел, направлений на незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, переніс їх до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до 04.10.2018 року. 04 жовтня 2018 року під час проведення невідкладного обшуку домогосподарства, в якому проживає та зареєстрований ОСОБА_16 , за адресою АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено вказаний пістолет та боєприпаси до нього, який являється вогнепальною зброєю, а саме: короткоствольним, нарізним, самозарядним пістолетом Маузер, моделі 1914 року, калібру 7,65 мм, серійний номер: « НОМЕР_2 », 1920 року випуску, яка виготовлена промисловим способом, пістолет придатний для проведення пострілів; вісім патронів являються бойовими припасами, пістолетними патронами «Браунінг» калібру 7,65мм, виготовлені промисловим способом і придатні до стрільби. Крім того, виявлено та вилучено сорок шість патронів, які являються бойовими припасами. Дані патрони являються спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм, виготовлені промисловим способом і придатні для стрільби. Виявлено та вилучено двадцять п`ять патронів у відповідності до висновку судово-балістичної експертизи № 2021 від 22.10.2018 року, які являються бойовими припасами. Дані патрони являються військовими гвинтівочними патронами калібру 7,62x53 мм, виготовлені промисловим способом і придатні для стрільби. Вилучена речовина сірого кольору являється вибуховою речовиною на основі нітроцелюлозного (бездимного) пороху вагою 314 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_16 органами досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин.

Суд приймає до уваги, що з 23.58 годин 04.10.2018 року по 03.40 годин 05.10.2018 року слідчим Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області без дозволу суду проведено обшук домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 . В протоколі слідчий невідкладність обґрунтував переслідуванням злочинців (яких саме та у зв`язку з чим не вказує) та фіксацією речових доказів кримінального правопорушення ( т. 5 а.с. 199-218).

Під час цього обшуку було, в тому числі вилучено: банку з порохом, двоствольну рушницю, пістолет Маузер 7,65 та 8 набоїв до нього, 46 набоїв до малокаліберної зброї, 25 набоїв 7,62, 2 шашки, багнет та 2 предмети, схожі на гранати часів другої світової війни, сушені рослини.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05.10.2018 року надано дозвіл на проведення вказаного обшуку. Правомірність невідкладного обшуку без ухвали слідчого судді була обґрунтована необхідністю врятування життя людей та фіксації слідів кримінального правопорушення, оскільки напад на працівників поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_16 здійснили із застосуванням ножів ( т. 5 а.с. 220-221).

При оцінці правомірності проведеного 04.10.2018 року обшуку в домоволодінні ОСОБА_16 , суд присяжних покликається до внутрішнього переконання та правової позиції Верховного Суду у справі № 573/2028/19 від 08.04.2021.

Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Аналогічні положення містять і норми ч. ч. 1, 3 ст. 233 КПК України відповідно до яких ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Невідкладність проведення обшуку слідчим була обґрунтована тим, що є необхідність переслідування злочинців, фіксації слідів кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дещо змінив формулювання та доповнив необхідністю врятування життя.

Проте, у протоколі обшуку та ухвалі слідчого судді залишено поза увагою те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_16 навіть на момент початку проведення огляду місця події, тобто станом на 21 годину 04.10.2018 року вже були затримані та доставлені до лікарні, а пізніше до відділення поліції.

Відтак, на момент початку обшуку - 23.58 годин 04.10.2018 року, як про це вказано в самому протоколі, не відбувалося переслідування осіб, що підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, підстави рятування чийогось життя були відсутні.

До того ж слідчий вдався до очевидного порушення принципу презумпції невинуватості, вказуючи, що переслідує «злочинців».

Така підстава проведення обшуку як фіксація слідів кримінального правопорушення не відносяться до переліку невідкладних.

Суд зазначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, установленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Таким чином, вказана слідча дія не була невідкладною, а тому згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК України означений обшук мав здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді.

Навіть з урахуванням того, що обшук було легалізовано ухвалою слідчого судді від 05.10.2018 року обшук проведено без достатніх правових підстав, а тому протокол обшуку не може бути визнано допустимим доказом.

Похідні від нього: речові докази (зброя, боєприпаси, порох), а також висновки проведених судових експертиз указаних речей: №2020 від 18.10.2018 року, згідно якого вилучений пістолет Маузер 1914 року 7, 65 є вогнепальною зброєю, а 8 патронів до нього бойовими припасами (т. 6 а.с. 39-46); № 2021 від 22.10.2018 року, відповідно до якої вилучені 46 спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм та 25 патронів калібру 7,62х53 мм є бойовими припасам (т. 6 а.с. 52-60); №206 від 20.11.2018 з протоколом огляду та зважування, згідно яких вилучений порох вагою 314 грам є вибуховою речовиною (т. 6 а.с. 159-178) теж не приймаються до уваги судом в якості допустимих доказів за концепцією «плодів отруєного дерева» (позиція ВС від 13.11.2019 року у справі №1-07/07, рішення ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Шабельник проти України») .

Свідок ОСОБА_51 пояснив суду, що 04.10.2018 року в темну пору був залучений в якості понятого при проведенні обшуку в домоволодінні ОСОБА_16 . Коли його запросили в двір, там вже були працівники поліції. Двері в будинок були відчинені. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не було, їх раніше вже забрала швидка. Під час обшуку вилучили пістолет, гвинтівку, патрони, ювелірні вироби, ножі. Також при обшуку на певний час усі виходили з будинку і там працювали сапери.

Свідок ОСОБА_52 - рідна сестра ОСОБА_53 та ОСОБА_26 пояснила суду, що 04.10.2018 року приблизно о 23.40 годин їй зателефонувала ОСОБА_54 (невістка ОСОБА_55 ) та попросила приїхати до будинку останнього щоб його зачинити. Вона погодилась і прибувши туди на таксі, побачила багато людей, в тому числі поліцію. У двір її не впустили й вона чекала на вулиці, доки приблизно о 5 ранку закінчився обшук. Окремі незнайомі їй люди заходили в двір, потім виходили.

Суд зазначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. ч. 1, 2 ст.17 КПК України).

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Доказування ж має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом (ч. 2 ст. 17 КПК України, рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06.12.98).

Виправдувальний вирок постановляється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення (ст. 373 КПК України).

Враховуючи досліджені обставини справи, суд присяжних вважає провину ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 263 КК України не доведеною поза розумним сумнівом, позаяк окрім недопустимого як доказу протоколу обшуку й вилучення зброї, боєприпасів та вибухової речовини, а також похідних від нього свідчень, речових доказів та висновків експертиз, жодні інші докази факту придбання (місця, часу, обставин) та зберігання (умислу, намірів, тривалості) обвинуваченим вказаних предметів та речовин суду не наведено.

По обвинуваченню за ч. 1 ст. 309 КК України

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_17 , в другій декаді вересня 2017 року, умисно, для власних потреб, без мети збуту, зірвав, тим самим незаконно придбав рослини коноплі, які проростали в хаотичному порядку в чагарниках поблизу території комори СВК «Дружба», що розташована в селищі Котельва Полтавської області, та на велосипеді перевіз їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , які в подальшому залишив для сушіння та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети збуту, які 06.10.2018 року у ході проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено, і які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 13,379 грам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання, без мети збуту наркотичного засобу.

Суд приймає до уваги, що відповідно до протоколу обшуку від 06.10.2018 року, проведеного з 12 до 14 години, на підставі ухвали слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області від 05.10.2018 року, зліва при вході до будинку АДРЕСА_2 виявлено та вилучено пакунок з речовиною рослинного походження, у висушеному стані, схожою на «канабіс», а в спальній кімнаті вилучено, на думку слідчого, «ймовірно нарковмісний дурман» ( т. 5 а.с. 223-234).

Свідки ОСОБА_56 та ОСОБА_57 підтвердили, що приймали участь в якості понятих при проведенні обшуку будинку ОСОБА_17 , якого там не було. Під час обшуку працівниками поліції вилучено пакет з сухою рослиною. Вказаний пакет був вилучений в середній кімнаті одним з працівників поліції. При цьому вони не бачили щоб цей пакет хтось із собою приніс. Вказали, що постійно були з працівниками поліції та донькою ОСОБА_17 .

Висновком проведеної судово-хімічної експертизи №2107 від 11.10.2018 року установлено, що частини вилученої в будинку ОСОБА_17 речовини є наркотичним засобом канабісом масою в сухому стані 13,379 грам. Інша частина рослини має морфологічні ознаки пасльонових та до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів не відноситься ( т. 6 а.с. 66-73).

Інші докази винуватості ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 309 КК України, зокрема, в умисному придбанні (місце, час, обстановка), виготовленні (спосіб, умови, засоби) та зберіганні (тривалість, мета) наркотичного засобу суду присяжних надані не були.

Так, жодним чином не доведеним залишилось твердження в обвинуваченні, щодо обставин придбання ОСОБА_17 наркотичного засобу, його перевезення та виготовлення.

Виходячи із засад доведення винуватості особи поза розумним сумнівом, суд присяжних зазначає, що наданого суду протоколу обшуку від 06.10.2018 року, проведеного слідчим та похідних від нього показань понятих та висновку експерта №2107 від 11.10.2018 року не достатньо для посвідчення факту умисного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання ОСОБА_17 наркотичного засобу.

Метою обшуку, як вказано в ухвалі слідчого судді, було відшукання речей, одягу, взуття, предметів, які мають на собі сліди, що мають значення для кримінального провадження, внесеного до ЄРДР саме за ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України (т. 5 а.с. 223-224), тоді як протокол обшуку не містить жодних відомостей про пошук таких речей, а висновує, що під час подальшого огляду житлового будинку та господарських споруд заборонених речей та речовин не виявлено (т. 5 а.с. 227).

Указаний протокол обшуку від 06.10.2018 року не містить чіткої послідовності дій слідчого та точного місця вилучення сухої рослини, її розташування, кольору, характерних ознак, зважаючи, що експертом констатовано наявність поряд двох різних рослин, одна з яких до вилучених із обігу не відноситься.

З його змісту не вбачається, що слідчий чи хто-небудь інший відмикав запірні пристрої будинку, їх стан не фіксувався. Відтак презюмується, що він зайшов туди вільно. Також протокол не містить відомостей про те чи були в учасників слідчої зауваження та доповнення до протоколу, а також про те чи упаковувалось вилучене, як і куди саме.

Власник будинку - обвинувачений ОСОБА_17 під час обшуку присутній не був й під час допиту в суді категорично заперечив, що придбавав, виготовляв та зберігав канабіс, вказавши, що до моменту його затримання в будинку нічого забороненого не було. Затриманий він був увечері 04.10.2018 року біля домогосподарства брата ОСОБА_16 , до цього його будинок був відчинений і можливості закрити будинок на замок йому не надали.

Виходячи з документальних даних протоколу медичного огляду та протоколу затримання ОСОБА_17 , останній з 22.05 годин 04.10.2018 року перебував у лікарні в супроводі поліції та о 23.20 годин 04.10.2018 року по АДРЕСА_4 в приміщенні відділення поліції був офіційно затриманий (т. 6 а.с. 212-216).

При цьому суд також враховує, що в домогосподарстві ОСОБА_16 , яке межує з домогосподарством ОСОБА_17 , у ніч з 04 на 05.10.2018 року проводився невідкладний обшук, де було багато працівників поліції, обшук тривав довгий час. Відомості про те, що двері будинку ОСОБА_17 після його затримання хтось зачиняв відсутні, відтак, до вказаного будинку був вільний доступ майже дві доби, що не виключає стороннього доступу.

Під час освідування ОСОБА_17 не було встановлено ознак наркотичного сп`яніння, при ньому слідів наркотичних засобів чи пристроїв для їх вживання не виявлено. Ніхто зі свідків не вказав на нього, що він причетний до таких правопорушень.

Навпаки, свідок ОСОБА_49 , яка проживає по сусідству з ОСОБА_17 під присягою вказала, що їй не відомо, щоб останній вживав, зберігав чи продавав наркотики.

Свідок ОСОБА_58 - дочка ОСОБА_17 пояснила суду, що 05.10.2018 року їй повідомили, що напередодні було затримано її батька і його забирають до слідчого ізолятора. Приблизно о 16.20 годин 05.10.2018 року вона приїхала на АДРЕСА_2 , де проживав її батько та взяла деякі його речі, паспорт був відсутній. В кімнатах був безлад, горіло світло, усі двері, в тому числі вхідні, були відчинені, замка вхідних дверей не було. 06.10.2018 року приблизно о 8 годині вона знову туди приїхала, щоб забрати худобу батька і в цей час прибула поліція та стала проводити обшук в присутності понятих. При обшуку будинку один з поліцейських раптово підійняв догори пакетик з сухою рослиною та запитав: «що це таке?», після чого повідомив, що це буде речовий доказ. Під присягою свідок вказала, що минулого дня цього пакунку в місці виявлення не було, батько наркотичних засобів не вживав і не зберігав. Навіть не палив, бо не виносив запаху диму. Виглядало дивно, що коли знайшли вказаний пакунок, обшук відразу припинили, інших приміщень, в тому числі підсобних, не обшукували. Додала, що в обшуку приймали участь троє поліцейських і всіх одразу вона не бачила, вони були в різних місцях.

Свідок ОСОБА_19 під присягою зазначала суду, що 04.10.2018 року, звертаючись до поліції, мала намір «прижучити» ОСОБА_17 та коли заходила з працівниками поліції до його будинку, останнього вдома не було, вхідні двері були відчинені, про наявність там на той час рослини коноплі не повідомляла. Про те, що ОСОБА_17 , якого вона знала давно та часто спілкувалась, вживав наркотичні засоби не повідомляла.

Таким чином, за вказаних конкретних обставин справи, суд вважає, що провина ОСОБА_17 в умисному, незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні за місцем свого проживання наркотичного засобу канабісу не доведена поза розумним сумнівом, тому за ч. 1 ст. 309 КК України його слід виправдати.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, а також конкретні обставини справи.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, офіційно не працює, проте займається приватним господарством, на обліках в наркологічному і психіатричному диспансерах не перебуває, інвалідом не являється.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_16 є вчинення кримінальних правопорушень особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

При цьому суд враховує, що за доведеним обвинуваченням за ч. 1, 2 ст. 345 КК України дії ОСОБА_16 були активними, цілеспрямованими, зухвалими та потягнули ножові поранення правоохоронців під час виконання ними своїх службових обов`язків, хоча при цьому суд не відхиляє і віктимної поведінки самих потерпілих, які без достатніх правових підстав проникли до домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_16 . З цих міркувань покарання обвинуваченому має бути призначене у виді обмеження волі, з урахуванням вимог ст. 70 КК України та тривалого терміну його попереднього ув`язнення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_17 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого. При цьому суд присяжних звертає увагу на відсутність серйозних наслідків дій обвинуваченого, а також тривалий час, що минув із дня його вчинення під час якого обвинувачений нових кримінальних правопорушень не вчинив.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення мав судимість за вчинення кримінального проступку проти здоров`я особи, характеризується посередньо, працює, перебуває на обліку в лікаря психіатра Котелевської ЦРЛ з діагнозом: розумова відсталість помірного ступеня, в нарколога на обліку не перебуває, має суттєві вади слуху лівого вуха, інвалідом не являється.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив кримінальних правопорушень. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає його помірну вроджену розумову відсталість.

Указані обставини дають суду підстави вважати, що необхідним і достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого ОСОБА_17 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з урахуванням тривалого терміну його ув`язнення, буде призначення покарання у виді обмеження волі на рівні наближеному до мінімальної межі.

VI. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_13 в сумі 8533,8 грн та ОСОБА_12 в сумі 5546,97 грн підлягає задоволенню частково лише щодо ОСОБА_16 (т. 2 а.с. 9-14, 109-114). Провина ОСОБА_16 в умисному заподіянні потерпілим колото-різаних поранень лоба, грудної клітки та стегна, у зв`язку з якими вони проходили лікування в Котелевській центральній районній лікарні у жовтні 2018 року доведена вищенаведеними доказами. Період та вартість лікування потерпілих у жовтні 2018 року доводиться довідками Котелевської ЦРЛ №1856, № 1855 від 11.12.2018 року (т. 2 а.с. 15-16, т. 6 а.с. 258-259). Водночас, позовні вимоги до ОСОБА_17 необґрунтовані та не доведені, що потерпілі проходили саме стаціонарне лікування й від протиправних дій останнього та отриманими потерпілими синцями обличчя і припухлостями голови, тобто легкими тілесними ушкодженнями іншого характеру та локалізації.

Потерпілі цивільних позові не заявляли.

VII. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а судові витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави, оскільки експертизи проведені за частиною обвинувачення, щодо якої обвинувачені визнані невинуватими та виправдані.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 підлягає скасуванню. Арешт із майна обвинувачених за виключення вилученого з обігу підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд присяжних, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_59 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці і 2 (два) дні.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_16 у строк покарання період його попереднього ув`язнення із 04.10.2018 року по 20.11.2020 року з розрахунку 1:2 та вважати призначене йому покарання відбутим повністю.

За ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_30 визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 у виді особистої поруки - скасувати.

ОСОБА_60 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України й призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць і 14 днів.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_17 у строк покарання період його попереднього ув`язнення із 04.10.2018 року по 26.04.2019 року з розрахунку 1:2 та вважати призначене йому покарання відбутим повністю.

За ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_41 визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено вчинення ним кримінального правопорушення.

Арешт майна обвинувачених, за виключенням вилученого з обігу - скасувати та повернути його власникам.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_30 на користь держави витрати на стаціонарне лікування потерпілих: ОСОБА_13 - 8533,8 грн; ОСОБА_12 - 5546,97 грн.

У задоволенні позовних вимог прокурора до ОСОБА_17 - відмовити.

Речові докази: пістолет Маузер, патрони, порох - знищити, диски з відеозаписами - зберігати при справі, інші речі - повернути за належністю власникам, а речі вилучені з обігу за наявності відповідного дозволу.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, отримати в суді копію вироку, а також ознайомитись із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Присяжні:

_____________ ______________ ______________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

Судді:

______________ ____________

ОСОБА_6 ОСОБА_7