Справа № 639/1467/23
Провадження № 1-кп/639/321/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 09.01.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000029 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09 січня 2023 року, приблизно о 14:30, керуючи технічно справним автомобілем NISSAN PRIMERA р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Любові Малої в м. Харкові зі сторони вулиці Станційної в напрямку Григорівського шосе, в порушення вимог п. 12.3 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України згідно з якими:

- 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу до невстановленого автомобіля, який рухався попереду нього в його смузі руху, а також при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля SEAT LEON р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який стояв у його смузі руху для повороту ліворуч, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого малолітній пасажир автомобіля SEAT LEON р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини лівої променевої кістки за типом «зеленої гілочки».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/54-А/23 від 03.02.2023 тілесні ушкодження встановлені у ОСОБА_7 за своїм ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3 тижні (21 день).

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-21/3438-ІТ від 27.02.2023 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля NISSAN PRIMERA р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті, суду показав, що дійсно 09.01.2023 року біля 14 год.30 хв. він рухався на своєму автомобілі NISSAN PRIMERA р.н. НОМЕР_1 по проспекту Любові Малої в м.Харкові у напрямку Григорівського шоссе. Попереду нього, в його смузі руху їхав інший автомобіль , який раптово здійснив маневр і перестроївся в праву смугу руху, але він через велику швидкість автомобіля та недотримання безпечної дистанції скоїв наїзд на автомобіль SEAT LEON р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який стояв у його смузі руху для повороту ліворуч . Внаслідок ДТП малолітній пасажир автомобіля SEAT LEON ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. В подальшому він повністю відшкодував потерпілому спричинену матеріальну шкоду. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суд суворо його не наказувати та не позбавляти права керувати транспортними засобами .

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 під час судового засідання надала аналогічні вищевикладеним показання, підтвердила факт повного добровільного відшкодування обвинуваченим спричиненої потерпілому матеріальної шкоди, просила призначити обвинуваченому несуворе покарання.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ст.349 ч.3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, законного представника потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений з жінкою, яка має на утриманні малолітню дитину - інваліда; офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та фактичного проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.п. 1 , 2 ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини , щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком , бере до уваги дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання,відсутність обставин,що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує думку законного представника потерпілого ОСОБА_5 , яка не наполягала на застосуванні відносно ОСОБА_4 суворого покарання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння проступку, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, із застосуванням до основного покарання ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Разом з тим, вирішуючи питання призначення обвинуваченому додаткового покарання суд враховує наступне.

Так, виходячи зі змісту ст.75 КК України та у відповідності до абз.1 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами), частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Отже, перелік покарань, від відбування яких особу може бути звільнено на підставі ст. 75 КК України, є вичерпним. Покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у цей перелік не входить.

Таким чином на підставі вищевикладеного, суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому відсутні правові підстави для звільнення його від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Застосуванню ст.75 КК України підлягає лише до основного покарання у вигляді обмеження волі.

Цивільний позов не заявлений. На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. 1 , 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2023 року, яке було вилучено 09.01.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, просп. Л. Малої, біля буд. 34.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-автомобіль Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (м.Харків,вул. Пушкінська,107)- повернути законному користувачу ОСОБА_4 (к/п а.с. 16, 21-24);

-автомобіль Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на території майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ( м.Харків,вул. Пушкінська,107) - повернути ОСОБА_8 як законному власнику (к/п а.с. 17, 28-31).

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 6796 (шість тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 08 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (к/п а.с. 54, 108).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1