ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/4407/21 Номер провадження 11-кп/814/955/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_7. Доповідач ап. інст. ОСОБА_8.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_9.

суддів: ОСОБА_10.., ОСОБА_11.

з секретарем - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» , обвинуваченого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_13 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_14

обвинуваченого - ОСОБА_1 , (в реж. відеоконференції)

адвоката - ОСОБА_13 ( в реж. відеоконференції),-

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Обрано ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор» , взявши його під варту в залі суду негайно та продовжити його до набрання законної сили цим вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 15.02.2022.

Скасовано арешт, накладений у кримінальному проваджені.

Вирішено питання про речові докази.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 28439 (двадцять вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 65 коп.

Витрати за проведення експертних досліджень № 13842/15964-15966 від 29.09.2020р. в сумі 13075 грн 20 коп. віднесено за рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 суму витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятнику у розмірі 51478 (п`ятдесят одна тисяча чотириста сімдесят вісім) грн.., 00 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 56676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн.., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн.., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.., 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 56676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн.., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) гри.., 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.., 00 коп.

Згідно з вироком суду , 26.07.2020, приблизно о 23:15 год., ОСОБА_1 керував технічно справним автомобілем «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по вул. Пушкінській, зі сторони вул. Жон Мироносиць у напрямку вул. Ярослава Мудрого у м.Харкові.

В цей час, під час руху ОСОБА_1 зупинився біля правого, при русі у бік вул. Ярослава Мудрого, краю проїзної частини в районі будинку №54 по вул. Пушкінській та через декілька секунд не переконавшись в безпечності свого маневру та що це не створить небезпеки іншим учасникам руху, не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку та почав виконувати маневр розвороту наліво у напрямку вул. Жон Мироносиць, перекриваючи смугу для руху у бік вул. Ярослава Мудрого, чим порушив вимоги п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha R-І» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час рухався по вул. Пушкінській у бік вул. Ярослава Мудрого у попутному напрямку зі швидкістю не менше 64 км/год.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. На підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 № 10-12/2075-Дм/20 від 31.08.2020 встановлені ознаки тупої сукупної травми тіла, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, яка утворилася внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Причиною смерті ОСОБА_4 стала тупа сукупна травма тіла, яка ускладнилась

гострою крововтратою внаслідок розтрощення селезінки (недокрів`я внутрішніх органів

судин (островчаті трупні плями), що стало безпосередньою причиною смерті.

Згідно з висновком експерта №7/1336/1337/1338/11/1/205КПСЕ-20 від 18.12.2020, у

даній дорожній ситуації водій автомобілю «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху. Водій автомобілю «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти виникненню події даної ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху. У діях водія автомобілю «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 убачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 виразилося в тому , що він, керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Accent», проявив необачність , не переконавшись в безпечності свого маневру та що це не створить небезпеки іншим учасникам руху, не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині , призначеній для руху в цьому напрямку, не надав перевагу у русі транспортному засобі , який рухався у попутному напрямку та почав виконувати маневр розвороту наліво в напрямку вул. Жон Мироносиць, перекриваючи смугу для руху у бік вул. Ярослава Мудрого та допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha R-І» під керуванням ОСОБА_4 , який в цей час рухався по вул. Пушкінській у бік вул. Ярослава Мудрого у по напрямку, що призвело до вищевказаних наслідків.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Апеляційний перегляд вироку щодо ОСОБА_1 здійснюється за апеляційними скаргами представника Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» , обвинуваченого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_13

Представник Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Київського районного суду м. Харкова від 15.02.2022 в частині вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та прийняти нове рішення, згідно з яким у задоволенні позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що не відповідають вимогам Закону відмовити повністю, зупинити дію вироку в ухвалі про відкриття апеляційного провадження та стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

На переконання принесеної апеляції вказує , що судом визначено неправильну суму моральної шкоди і відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів » загальний розмір моральної шкоди , що відшкодовується Страховиком встановлений у розмірі не більше 56 676 грн.

Обвинувачений ОСОБА_1 та в його інтересах захисник адвокат ОСОБА_13 в апеляційних скаргах просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання та звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

В обґрунтуванням доводів апеляційної скарги посилаються на те, що судом не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини, його поведінку під час ДТП, відсутність судимостей, матеріальний та сімейний стан. Вважає, що сукупність обставин по справі та даних про особу обвинуваченого дають підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачений та адвокат апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити з наведених в них підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційних скарг та вважав вирок суду законним і обґрунтованим.

Представник ПАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду провадження.

Інші учасники судового провадження будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду, в судове засідання не з`явились.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції частково дотримався зазначених вимог закону.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі обвинуваченого і його адвоката не оспорюються, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів відповідно до положень статті 404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого та його адвоката щодо суворості призначеного покарання та можливості звільнення від його відбування з випробуванням, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, якою визнав щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого і прийшов до висновку про необхідність призначення реального покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та неможливості застосування положень статті 75 КК України.

З такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційних скарг вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Всі обставини на які посилаються в своїх апеляціях адвокат та обвинувачений були перевірені судом першої інстанції і враховані при визначенні як міри покарання так і неможливості звільнення від його відбування.

В контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу, що від злочину настали тяжкі наслідки у виді смерті людини, обвинуваченому судом призначене мінімальне покарання передбачене санкцією статті.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через суворість, через те, що обвинувачений не був звільнений від відбування покарання з випробуванням, про, що йдеться в апеляціях захисника та обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченого та адвоката слід залишити без задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги цивільного відповідача, колегія суддів вважає їх слушними.

Питання відшкодування моральної шкоди, яка стягується із страхових компаній на користь потерпілих від дорожньо-транспортних пригод, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів » Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Станом на день настання страхового випадку, тобто 26.07.2020, мінімальна заробітна плата була встановлена ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» у розмірі 4723,00 грн.

Таким чином загальна сума яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілих становить 56676 грн.

Потерпілими у справі є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і тому на корись кожного з них підлягає стягненню сума 28338,00 грн.

За таких обставин апеляційні скарги обвинуваченого та адвоката слід залишити без задоволення, а вирок суду в частині призначення покарання без змін. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , в частині вирішення цивільного позову за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» змінити.

Зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» на користь потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» задовольнити на користь ОСОБА_2 28338,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Компанія «АЗУ Україна» задовольнити на користь ОСОБА_3 28338,00 грн. моральної шкоди.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_9. ОСОБА_10. ОСОБА_11