Справа № 309/638/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/374/22, за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого : за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2022, за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання приєднано частину не відбутого покарання згідно з вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2022 у виді позбавлення волі на строк шість місяців і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2018 у виді позбавлення волі строком на шість місяців та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки шість місяців.

Ухвалено речові докази: бензопилу марки «Shtill»- 036 та болгарку марки «Makita», які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити у її розпорядженні.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

10.02.2021, о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у АДРЕСА_2 , умисно, усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, віджав вхідні двері до підсобного приміщення, що знаходиться на території дворогосподарства ОСОБА_8 , де у подальшому, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, незаконно викрав бензопилу марки «Shtill- 036», вартістю 1350 гривень та болгарку марки «Makita», вартістю 500 гривень, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 завдав матеріальну шкоду на загальну суму 1850 (тисяча вісімсот п`ятдесят гривень).

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, а також доведеність його вини, вважає, що вирок у частині призначеного покарання підлягає до зміни через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що місцевим судом при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосовано положення ст. 71 КК України, оскільки не дослідженими залишилися обставини вчинення злочину під час іспитового строку. Посилається на те, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Хустського районного суду від 27.04.2018, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 рік. Однак, як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 вчинив новий злочин 10.02.2021 після спливу іспитового строку, визначеного вироком суду від 27.04.2018. Просить вирок змінити : виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на застосування ст. 71 КК України, та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорки ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони захисту та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: сторона захисту та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого і його явка не визнавалась апеляційним судом обов`язковою; від обвинуваченого не надходило заяв про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; прокурорка не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі сторін обвинувачення та захисту.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, а також призначене йому за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, сторонами кримінального провадження не оспорюється і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 переглядається в межах доводів апеляційної скарги, зокрема щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий згідно з вироком Хустського районного суду від 27.04.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до обвинувального акту та встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_7 скоїв новий злочин 10.02.2021, тобто не під час іспитового строку, встановленого вироком від 27.04.2018, а після його спливу.

За змістом листа начальника Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 № 39/13/141-22 від 18.01.2022 ОСОБА_7 не відбув призначене за вироком від 27.04.2018 покарання та на даний час перебуває на обліку Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, у зв`язку з тим, що повторно скоїв злочин під час іспитового строку.

При цьому, відповідно до інформаційної довідки ГУНП в Закарпатській області від 26.01.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру 20.11.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001308, та наявна відмітка «під час іспитового строку», однак дані про прийняті рішення у цьому кримінальному провадженні відсутні, а згідно з відомостями ЄДРСР ухвалою Хустського районного суду від 01.07.2019 у кримінальному провадженні № 0001308 (справа № 309/2001/19) призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом від 29.06.2019, однак остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні також не прийнято.

Тому, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги із посиланням на положення ч. 1 ст. 7, ст. 17 та ч. 1 ст. 337 КПК України, зокрема про неправильне застосування судом першої інстанції положень ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання.

У зв`язку з цим, з мотивувальної та резолютивної частин вироку підлягає виключенню посилання на застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, й обвинуваченого необхідно вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2022 у виді позбавлення волі на строк шість місяців та вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_7 у частині призначення покарання із застосуванням приписів ст. 71 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність і обґрунтованість ухваленого в кримінальному провадженні судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

З огляду на наведене вище, колегія суддів вважає, що вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурорки ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала прокурорка ОСОБА_6 , задовольнити.

З вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2022 року щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , виключити посилання на застосування ст. 71 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20 травня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки шість місяців й на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2022 у виді позбавлення волі на строк шість місяців і вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - у той самий строк із моменту вручення копії ухвали.

Судді: