Справа № 754/6904/22
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2023 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001327 від 30.06.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Снітинка, Фастівського району Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001327 від 30.06.2022 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав того, що останній вчинив умисний, тяжкий злочин, не працює, немає постійного джерела доходів, тому існують ризики того, що він зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з визначенням розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявлених клопотань, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, є особою без визначеного роду занять, без постійного джерела доходів, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Обставини, зазначені захисником, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт з визначенням розміру застави, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому, зважаючи на те, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, щодо обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вчинено злочин, із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з визначенням розміру застави - відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 25 травня 2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1